770 Tillägg. 
ligen sedan haft tillfälle att direkt jemföra ett exemplar af 
den senare arten från Madeira med den förra, och har dels der- 
igenom och dels genom de af SrteInNpAcHnErR lemnade beskrifnin- 
garna erfarit, att den förra förmodade arten sammanfaller med 
den senare, och bör uppföras såsom synonym under den, hvadan 
vår art af Beryx bör heta Ber. decadactylus, Cuvier & Va- 
LENCIENNES. Dess Svenska namn bör derför ändras till Tiostrå- 
lige Beryxen. Corretts afhandling om detta ämne finnes i Vi- 
denskabs Selskabets i Christiania Forhandlinger for 1884. För 
öfrigt må här tilläggas, att STEINDACENER & DöDERLEIN!?) äfven- 
som AÅ. GönrHER?) uppgifva, att denna art äfven förekommer 
vid Japan. 
Sid. 84, till noten 1: Om giftapparaten hos Trachinus se 
äfven W. NEwton PArRzeErR: On the Poison-Organs of Trachinus; 
Proceed. of the Zoolog. Society of Lond. 1888, Part. III, pag. 
SKP: 
Sid. 89 och 7:de raden nedifrån, efter ordet ettdera: mer- 
endels. 
Sid. 112 och under 5:te raden nedifrån samt under ordet 
Cottini bör sättas ordet Simpor. 
Sid. 117, till förekomsten: Ett 156 mill. långt exemplar 
(hane) taget vid Grönlands ostkust under 659 30' n. br. och på 
130 famnars djup d. 6/, 83 under den Nordenskiöldska veten- 
skapliga expeditionen. Enligt R. Cornrzetr (Nyt Magazin for 
Naturvid. 29 Bd. p. 53) hafva under åren 18783—383 åtskilliga 
exemplar tagits af Konservator Storm 1 Trondhjemsfjorden på 
100—200 famnars djup. Enligt A. Göstrer (Proceed. of the 
Royal Society of Edinburgh, vol. XI, 1881—382, p. 679) tagen 
mellan England och Färöarna på 540 famnars djup. Det ena 
exemplaret hade nära en fots längd. 
Sid. 134, till den geografiska utbredningen af Cottus poe- 
cilopus: Enligt uppgift i bref och till oss sända exemplar från 
Pastor E. Mopin i Sveg, förekommer denna art allmän i Ljus- 
nan och dess bivatten inom Herjeådalen, och benämnes der Stenbit. 
Sid. 151. Enligt benäget meddelande i bref af Doktor 
S. W. Tesow förekommer simpan i sjön Fryken i Vermland, 
1) Denkschr. d math. naturwiss. Classe d. Kais. Ak. d. Wiss. in 
Wien, Bd.: XLVII, p. 220. — 1883. 
2) Challengerexpeditionens Report, vol. XXII. 
