Tillägg. Col 
men är der mycket sällsynt, och har blott ett par gånger der 
blifvit tagen. Ett exemplar derifrån skall enligt honom för- 
varas i Karlstads läroverks museum. 
Sid. 160. Enligt A. W. Manx (i Göteborgs naturhist. 
musei Årsskrift, 3:dje årg. 1881, p. 21) har taggsimpan blifvit 
tagen i Bohusläns skärgård på 12 famnars djup, och der yttras 
den förmodan, att den icke är sällsynt derstädes och förekom- 
mer på ringa djup. Prof. HJ. Tuger har tagit den vid Chri- 
stineberg derstädes, enligt exemplar, förvaradt i Upsala Uni- 
versitets zoologiska museum. Enligt A. GönrHer (Proceed. of 
the Zool. Society of London 1889, p. 27) har den blifvit tagen 
af Joen Murray vid vestra kusten af Scotland. 
Sid. 163. Enligt R. Conrert (anf. st. p. 54) har halful- 
ken vid Norges kuster anträffats på nästan alla ställen (från 
Varangerfjorden och ned till Svenske gränsen), hvarest djup- 
vattensskrapningar företagits. Inom Finmarken har den erhål- 
lits på ringa djup, men sydligare knappast på mindre djup än 
20 famnars, och oftast på 50—100 d:o. 
Sid. 177 och noten 2: A. W. Marim har 1 Göteborgs na- 
turhistoriska musei zoologiska och zootomiska afdelningars 3:dje 
Årsskrift, 1881, p. 22, ytterligare förfäktat den åsigten, att 
hans Trigla nigripes är en unge af någon af våra andra Trigle, 
och förmodligen af Tr. hirundo. Denna åsigt är äfven yttrad 
af CHr. Lörken i ”Videnskabelige Meddelelser fra den Natur- 
historiske Forening i Kjöbenhavn” 1876, p. 388. 
Sid. 182 och synonymien: Trigla poeciloptera, Cuvier & 
VALENCIENNES, är enligt Car. LörKEn (anf. st.) först och FRANcIs 
Dar (Proceed. of the Zool. Society of London 1879, p. 179, pl. 
XVIII) sedermera en yngre form af Tr. hirundo. 
Sid. 186, under ordet Agonini bör vara ordet Pansar- 
simpfiskar. 
Sid. 203 och noten 3: I Introduction to the Study of Fi- 
shes, p. 404, har A. GönstrerR yttrat den förmodan, att Mullus 
— Surmuletus är honan och Mullus barbatus hanen af en och 
samma art. 
Sid. 214. Enligt R. Correrr (anf. st. p. 50) är Cantharus 
lineatus sannolikt på några ställen vid de sydliga kusterna af 
Norge stationär, och under de senare 5 åren (1879—383) hafva 
ånyo 3:ne exemplar derstädes erhållits. Den har en gång an- 
träffats så nordligt som Trondhjemsfjorden. 
