716 Tillägg. 
den af den samma utgör omkr. !/; eller något mera af totallängden. Der 
är icke synnerligen hög, och dess höjd är vanligen något mindre än !/, af 
kroppshöjden. Den har 9 taggstrålar och 12 till 13 mjuke strålar, och 
hos äldre hanen äro de 3 främste taggstrålarne något högre än de andre, 
och de mjuke strålarne äro i allmänhet något högre än de bakre taggstrå- 
larne. — Analfenan börjar något litet bakom anus och ungef. under rygg- 
fenans förste mjuke stråle. Den har 3:ne svage taggstrålar och 11 till 13 
mjuke strålar, och den förste taggstrålen är helt kort. Dess längd utgör 
nästan !/, af totallängden, och den slutar ungef. under slutet af ryggfenan, 
och den är af något så när samma höjd som ryggfenans mjukstråliga af- 
delning. — Bröstfenorna äro temligen små, snedt fästade och snedt af- 
skurna eller afrundade vid spetsen, och deras längd är ungef. lika med af- 
ståndet . mellan ögats framkant och bakre kanten af locket. De hafva 12 
till 14 strålar. — Bukfenorna äro fästade nästan midt under bröstfenornas 
fästen, och de äro små och kortare än bröstfenorna, och snedt tillspetsade, 
samt hafva 1 taggstråle och 5 mjuke strålar. — Stjertfenan är af medel- 
måttig storlek, och dess längd utgör nära ?/, af hufvudets d:o. Dess bakre 
kant är tvärkonvex, och den har 17 strålar. — Fjällen äro små, och uti 
en rad långs sidolinien, från dennas början, äro omkr. 80 och från gällocket 
omkr. 70, och i en vertikal rad äro omkr. 27. — Sidolinien är oafbruten, 
och går på blott 3 fjällraders afstånd från ryggfenans bas längs ryggen 
till den 3:dje strålen framom ryggfenans slut, der den sänker sig nästan 
tvärt ned, och går derefter något närmare undre stjertkanten till stjert- 
fenan. — Färgen är mycket vexlande efter kön och ålder och äfven indi- 
viduelt. Den äldre hanen utmärker sig genom särdeles lysande färgteck- 
ning. På ryggen är han merendels blå, med skiftning i purpur eller brunt, 
och på buksidan silfverhvit. Långs öfre delarne af kroppssidan eller nedre 
delarne af ryggen går ett bredt gulaktigt eller gulhvitt, taggigt band, som 
börjar å nosen eller bakom ögat och sträcker sig till stjertfenan. På bakre 
kanten af locket är en liten rundad svart fläck. Ryggfenan är gulaktig, 
stundom med ett hvitt och ett grönt långsgående streck, det förra med 
röd infattning, och stundom med purpurfärgad eller orangegul kant, och 
merendels med en dels purpurfärgad och dels svartgrön fläck å hinnan 
mellan de främre strålarne. Bakom basen af bröstfenan, eller i axilleden 
är en svart fläck, och det gula bandet är stundom nedtill begränsadt af 
ett svartblått och baktill tandadt band. Analfenan har samme gulaktige 
och randade färg, som ryggfenan, men vanligen något ljusare. Stjertfenan 
med gula streck och blå fläckar. Bröst- och bukfenorna gråhvita. Iris 
röd. Stundom äro hanens färger blekare och mindre lysande. Honan har 
ryggen purpurrödaktig, och denne färg är nedtill begränsad af ett ljusgult 
band, som sträcker sig från ögat till stjertfenan. På de nedre kroppsde- 
larnes silfverhvite färg är ett eller flera långsgående gula band. Vid bakre 
sidan af bröstfenans bas äfvensom på bakre kanten af locket är en svart 
fläck. Rygg- och analfenorna gulaktiga eller rödaktiga. Stjertfenan gul- 
aktig, med grönaktig basaldel. De yngre likna mest honan. K 
Denna art har ännu icke erhållits inom Sverige eller Norge, men 
den har dock ett par gånger erhållits i Danmark, nemligen 2:ne exemplar 
