6 KJELLMAX, ALGER HÄNFÖRDA TILL SLÄGTET ADENOCYSTIS. 



på gröfre alger i temligen rika knippen. Vidfästningsorganet 

 är en nästan halfsferisk liäftdyna. Skottet har en klubblik 

 form och klart brun färs; hvilken bibehåller sig vid torknine, 

 är upptill håligt med tunn, membranartad yägg. Ofta är öfre 

 delen stadd i upplösning, under det de nedre delarne ännu 

 befinna sig i utveckling, hvilket synes antyda, att tillväxten 

 sker vid skottets bas eller åtminstone fortvarar här längst; 

 fig. 1 — 3. Väggen är af parenkymatisk byggnad, i sterilt 

 tillstånd fåskiktig, bestående af rundadt kantiga, innerst tem- 

 ligen stora, utåt i vidd betydligt aftagande celler. Det yttersta 

 skiktets celler äro rika på färgadt innehåll, de öfriga fattiga 

 på eller i saknad af sådant; fig. 4, 5. Om phaeoplasternas 

 form och antal i hvarje cell lemnar det material, öfver hvilket 

 jag förfogar, ingen upplysning. Fortplantningsorganen utgöras 

 af mer eller mindre tätt sittande zoosporangier. Dessa upp- 

 komma genom ombildning af hvardera en ytcell, hvilken för- 

 storas och antar en mer eller mindre långsträckt ägglik form, 

 med största utsträckningen i längd vinkelrätt mot skottets yta. 

 De blifva alltid inneslutna i skottets väfnad med spetsen i 

 jemnhöjd med skottets yta, hvilket säkerligen till en del beror 

 på ett direkt inåtväxande af de fertila cellerna, men väl huf- 

 vudsakligen föranledes deraf, att vid skottets öfvergång från 

 vegetativt till fertilt tillstånd icke blott de blifvande sporan- 

 gierna utan hela ytväfnaden tillväxer. Denna tillväxt leder 

 derhän, att växtens i vegetativt tillstånd förblifvande småcelliga 

 assimilationsväfnad från att ursprunoiio-en vara enskiktior slut- 

 ligen kommer att bestå af 2 — flere cellskikt, med cellerna 

 anordnade i mer eller mindre tydliga radiära rader. Härvid 

 inträder icke en upplösning af sambandet mellan cellerna i 

 radiär riktning; ytväfnadens celler förblifva i parenkymatiskt 

 samband, äfven då deras anordniuof i radiära rader framträder 

 fullt utpräglad; fig. 6 — 8. 



Denna alg är enligt min åsigt densamma som Adenocystis 

 (Lessoni var?j californica Eupr. Alg. Ochot. För en sådan 

 åsigt finner jag stöd deri, att Eupkechts beskrifning på växten 

 från Ross väl träffar in på växten från Beringön och särskildt 

 i den öfverensstämmelse, den senare visar med exemplar, som 

 af liDPRECHT utdelats under namn Adenocystis californica '. 



För möjligheten att under-söka dessa står jag i förbindelse till vår 

 frejdade phycolog prof. .J. G. Agardh och intendenten för Riksmusei 

 botaniska afdelning, prof. V. B. Wittrock. 



