16 KJELLMAN, ALGER HÄNFÖRDA TILL SLÄGTET ADENOCYSTIS. 



o-ametanofium åtminstone till nära moenaden framstår mera 

 för sioj begränsadt. Hos Scytosiphonaceerna bildar hela sorus 

 redan tidigt ett mera likformigt helt, i hvilket de särskilda 

 gametangierna endast med svårighet kunna urskiljas. Jag 

 måste dock härvid erinra om, att jag icke delar den, som det 

 vill synas, vanliga uppfattningen, att gametangierna hos de 

 till denna familj hörande algerna äro »courts filaments a cinque 

 ou six artides»^, utan anser hvarje gametangium utgöras af 

 enligt regeln fyra dylika trådar i förening, med andra ord, 

 att hvarje gametangium uppkommer genom radial tillväxt 

 af en ytcell och dess fortsatta delning genom väggar dels 

 parallela med dels vinkelräta mot till växtriktningen och där- 

 före samt då ytcellerna äro oregelbundet kantiga, såsom fullt 

 utveckladt är af oregelbundet prismatiska form och består af 

 flere, 5 — 6, våningar, som hvardera innehålla vanligen fyra 

 celler^. Hos Scytosiphonaceerna är denna gametangiebyggnad 

 och form mycket regelbunden och konstant. Punctariaceerna 

 öfverensstämma visserligen med Scytosiphonaceerna deri, att 

 hvarje gametangium utgår ur longitudinell och transversell 

 delning af hvardera en ytcell, men i gametangiernas slutliga 

 form och cellbyggnad är regelbundenheten och likformigheten 

 mindre. Gränsen mellan dessa båda familjer är icke synner- 

 ligen skarp, men för närvarande torde dock tillräckliga skäl 

 för deras förening; till en icke kunna anses gifna. 



På grund af kroppsväggens bvggnad och gametangiernas 

 större sjelfständighet och vexlande form för jag den i fråga 

 varande växten till fam. Piinctariacece. 



Professor J. G. Agardh har riktat min uppmärksamhet på 

 och godhetsfullt låtit mig undersöka en i hans samlingar under 

 namn Asperococcus prolifer J. Ag. mscr. förvarad alg från 

 Ancud på Chilensiska kusten. Till växtsätt och habitus öfver- 

 ensstämmer den med Bort's Asperococcus Lessonii /^ cylindraceiis, 

 elongatus, hvilken förut flera gånger omnämnts. Jag erinrar 

 om, att denna var samlad vid Concepcion i Chile, sålunda ej 

 svnnerliffen långt från Ancud, hvarför det torde kunna be- 

 traktas såsom temligen antagligt, att dessa från närliggande 

 delar af Chiles kust härstammande till växtsätt och habitus 



Jfr sid. 11 i Thuret, G. Études Phvcologiques. Paris 1878 (Thur. 



Étud. Phyc.) 



Piiktigheten af denna uppfattning synes mig tydligt framgå af fig. 4 



tafl. TY i Étud. Phyc, hvars naturtrohet jag är i tillfälle att kunna 



bekräfta. 



