BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 15. AFD. III. N:0 3. 9 



närmare ytan är mera förmultnad. Efter de i densamma på 

 olika liöjd funna subfossila lämningarne, kan man nedifrån 

 uppåt urskilja: 



a. Fiireiis nivå. Utaf detta träd finner man stora mäng- 

 der ved, kottar och barr. Rikedomen på kottar har ofta för- 

 vånat mig, ty särdeles på södra stranden af den gamla dam- 

 men, i hvilken mossen bildats, finnes ett ganska mäktigt skikt 

 nästan uteslutande bestående af kottar. På vanlig skogsbotten 

 förefinnas de nästan aldrig i sådan mängd som här är fallet. 

 Den enda rimliga förklaringen för deras oerhörda mängd torde 

 väl vara att de, förda ut i dammen, af nordlig vind drifvits i 

 stora massor mot kanten. Detta antagande bestyrkes deraf, att 

 en stor del ha kottefjällen nötta och afskrapade på ändarne, 

 antagligen beroende på att de rullats mot hvarandra, bottnen 

 och kanterna. Förhållandet vid deras accumuleraude vore i 

 så fall en motsvarighet till hvad Xathor^t^) iakttagit i Schweiz 

 med blad af alpina växter. Tillsamman med furen ha på- 

 trilffats Betala odorata Bechst., Salix cinerea L., <S. aurita L., 

 aS. coprea L., S. repens L. (ytterst sällsynt), Populus tremula L. 

 (blad samt fjäll af o^ hängena), ytterst rikligt frön af Nym- 

 ph<va alba-) L. och Potamogeton sp., sparsammare frön af Cornus 

 sa)iguinea L., Rliarnnaa Frangala L., minst tvenne arter Carex 

 m. fl. ännu ej bestämda frön. Bland de nu nämda torde Salix 

 cinerea L. och S. aurita L. vara de vanligaste. Deras brunröda 

 — i luften snart svartnande — praktfullt bevarade blad utgöra 

 den viotioaste delen af randzonens bildningsmaterial. Hela 

 deras förekomstsätt visar att de fallit i ett öppet vatten och 

 så bildat bottenlagret i en med Nyntpiluva och Nuphar bevuxen 

 dam. En stor del af de lämningar af Betula — hela blad, 

 häugefjidl och frö — , som här anträffats, medgifva en fullt säker 

 bestämning af B. odorata Bechst., under det att af de fjäll och 

 frön, som ej varit fullt typiska för denna art, intet funnits som 

 med bestämdhet kunnat hänföras till B. verrucosa Ehkh. 



b. Alens nioå. I de öfre delarne af torfven äro furens 

 lämningar till ytterlighet sällsynta, under det Alnus glutinosa 

 (L.) J. G.ERTN. förekommer i stor riklighet. _ Det är nästan ute- 

 slutande ved och stubbar af träd, som vuxit långt ute på sjelfva 



') Nya fyndorter f. arkt. växtl. i Skåue. G. F. F. B. III. Sid. 309. 



') Geuom ett förbiseende kom det i min ofvan citerade lilla upp- 

 sats ora fynden i denna mosse att stå Nuphar luteum i stället för Nym- 

 ph(ea alba. 



