10 GUNNAR ANDERSSON, STUDIER ÖFVER TORFMOSSAR I SÖDRA SKÅNE. 



mossen, man påträfiar; af blad har jag deremot endast funnit 

 ett enda bestämbart. Ett annat förhållande, som ofta också för- 

 vånat mig, är att alens $ hängen äro så sällsynta ej blott här 

 utan i alla de mossar jag sett, och der stora mängder alved 

 äro inlagrade. 



I öfriga afseenden ty«;kes vegetationen under denna tid i 

 liufvudsak vara lik den, som rådt under furens. Den enda 

 skilnad man kan spåra beror på att mossen småningom öfver- 

 gått från en öppen dam till ett kärr. Detta framgår af att 

 fröna af Nymjihaia och Potamogeton småningom alldeles för- 

 svinna, under det fröna efter Rhamnus och Cornas iippträda i 

 allt riklioare och riklio-are mängd. De arter, som här endast 

 blifvit iakttao-na tillsamman med alen, äro: Corylns Avellaiui L. 

 (nötter och ef hängen), rhizom och blad af Pteris Aquilina L., 

 samt frön af Rtdms ca?sius L. Jemte dessa växtlämningar 

 funnos skalvingar af följande coleopterer: Donacia Icevicollis 

 Thom.?, D. nigra Fab., D. sfinosa De Geer samt Calathus sp. 



I midten af mossen ligger på den sid. 8 omnämda sand- 

 blandade leran en gyttja, äfven den innehållande sötvattens- 

 mollusker. Der ofvaupå följer en svart torf, och öfverst kom- 

 mer en ^,'4 — 1 m. mäktig torf af mossor. Från detta lager 

 har prof. Berggren godhetsfullt bestämt: Mnimn cinclidioides 

 Blytt, Hgpnum cuspidatiun L., H. giganteum Sch., H. poli/ga- 

 miiin WiLS. och Hypnum sp. 



Ett påfallande drag i denna mosses sammansättning i jem- 

 förelse med de i allmänhet rådande förhållandena är den to- 

 tala frånvaron af eken^). En förklaring till att detta träd saknas 

 här, har jag trott mig finna i de förut uämda allmänna växt- 

 fysionomiska förhållandena. Det torde ej vara osannolikt att 

 på rulistensområdet, som erbjuder en vida sämre jordmån än 

 moränleran rundt omkring, ett allmänt försenande af florans 

 invandring egt rum, så att ekens period än fortfar här, under 

 det boken tillkämpat sig herraväldet på moränleran. Att der- 

 emot ett så fuktighetsälskande träd som alen kunnat invandra 

 och ockupera mossen, torde ingalunda strida mot denna för- 

 klarino-. 



') Under dikningsarbeten 1889 har en ekstam anträffats, men om 

 någon »ekens nivå» kan man natui'ligtvis ej derför tala. 



Anm. under tryckningen. 



