BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 15. AFD. III. N:0 3. 13 



gående denna senare, hvilken man ofta fiir se ^) anförd som 

 betecknande för den rent alpina floran, vill jag erinra om att en 

 af de största auktoriteterna på detta område, nämligen Lund- 

 ström,-) säger: att vdenna art går länore ned i skogsregionen 

 än man vanligen antager^. Tillsamman med de nämda Salices 

 förekommer Betula nana L. rikligt; här har den också märk- 

 bart större blad än i lerans undre delar. Som vigtiga negativa 

 karaktärer för denna zon kan den totala frånvaron af Saiix 

 polaris Wbg., »S. reticulata L. och Dryas räknas. Med leraf- 

 sättningens slut tyckes på detta ställe äfven den subalpina 

 vegetationen ha spelat ut sin rol, ty i den ofvau liggande torf- 

 dyn kunde, oaktadt synnerligen noggrant letande ingen af de 

 nämda växterna utom Betula nana L. och denna ytterst sparsamt 

 påträffas. I dess ställe hade aspen och björken infunnit sig och 

 jemte de sparsamma lämningar af dessa, som kunnat i vatten- 

 samlingen insvämraas, påträffas rikligt frön af Nifinpluva alha 

 L. och Potamogeton sp. jemte en del sötvattensmollusker — 

 hvilkas bestämning baron (i. DE Geer välvilligt granskat -— 

 Bithynia tentacnlata L., Pisidium ohtusale C. Pfu.?, Ps. fontinale 

 Dräp.? Cyclas cornea L., Valvata piscinalis Mull., möjl. äfven 

 Valv. anti(jua, Valv. cristata MiJLL., Limnea ovata Dråp., Plan- 

 orhifi marginatrifi Dråp. 



Gyttjan, som småningom öfvergår i torf, innehåller i detta 

 gränsskikt barr af Pinus silvestris L. Derjemte fans, enligt 

 kand. Bengtson, en skalvinge af Haltica Lythri Aub.? en art, 

 snm endast lefver på ek eller hassel. Det senare trädslaget 

 finnes ju också öfverallt tillsammans med furen. Detta var den 

 högsta här påvisbara nivån, ty den del af sjelfva torfven som ej 

 var borttagen var, troligen på grund af att mossen sedan länge 

 varit väl iitdikad, till den grad förmultnad, att några bestäm- 

 bara växtlämningar ej kunde påvisas. I torfvens yngre delar 

 var ett par cent. mäktigt lager framträdande genom sin svarta 

 färg; det bestod uteslutande af ormbunkrhizom, ibland med 

 de hoprullade bladen ännu qvarsittande. Egendomligt nog har 

 jag i flera skånska torfmossar påträftat ett liknande skarpt mar- 

 keradt lager med stor utbredning i mossen. Orsaken till denna 

 temporära öfvervigt af ormbunkar — i flera fall har det varit 

 Pteris Aqiiilina L. — är ganska svår att inse, möjligen kan den ju 

 dock ha stått i samband med förändrade fuktighetsförhållanden. 



') T. ex. Nyman, Sveriges Fanerogamer. Örebro 1868. Sid. 268. II. 

 =*) Studier öfver slägtet Salix. Sthm 1879. Sid. 9. 



