l(i GUXNAR ANDERSSON, STUDIER ÖFVER TORFMOSSAR I SÖDRA SKÅNE. 



Planorbis corneus L., ett och annat individ, Pl. fo7itanus LiiGHT 

 och Valvata cristata MtJLL. sällsyntare, Neritina Jluviatilis L. 

 vanlig, Tellina haltica L. sällsyntare, samt Cardium edule 

 L. vanlig. Derjemte finnas några skalbitar troligen af en 

 Anodonta, samt ett par saltvattensarter, om hvilka baron G. 

 DE Geer — 8om godhetsfuUt granskat moUuskbestämningarne 

 — meddelat följande: »Af de öfversända moUnskerna till- 

 höra 130 ex. Hi/drobia ulvoe Penn., nästan samtliga af den 

 typiska formen; 2 ex. torde f. n. böra hänföras till Rissoa 

 pa7'va DA C? och tillhöra säkerligen samma art, som an- 

 träffats subfossil vid Östersjöns inre delar, men hvars slutliga 

 bestämning svårligen kan företagas, innan rikligare material 

 hunnit insamlas». Denna moUuskfauna har iitom sin tydliga 

 brackvattensprägel äfven ett fullkomligt nutidsutseende. I 

 densamma finnes t. ex. Planorbis corneus L., som Steenstrup') 

 anser höra till de sist i Danmark invandrade. Afven Neri- 

 tina Jlnviatilis, som här är mycket vanlig, är på (^otland-) säll- 

 syntare i äldre Ostersjöaflagringar än i yngre. 1 snäckgyttjan 

 ha deremot ej anträffats Pisidium och Cj/cIas, som Nathorst^) 

 visat vara bland de först i Skåne invandrade. Jemte den nu 

 nämda moUuskfaunan funnos ganska många frön af en än n vi ej 

 bestämd växtart, som jag på andra ställen påträffat ytterst tal- 

 rikt i ekens lager; samt ett frö af en Potamogeton-ixrX. 



3. Gyttja af Vo i^- niäktighet, innehållande stora mängder 

 lämningar efter Phragmites och Equisetiim. 



4. Ett torflager växlande mellan 2 a 3 m. I detta äro 

 alens rester, stubbar och stammar till finnandes i stora mäng- 

 der, jemte ett och annat fragment af cP' och $ blomställningarne. 

 På de flesta ställena finner man ^/^ m. under ytan ett tydligt 

 markeradt stubblager af detta träd. Torfven är i allmänhet 

 mycket förmultnad, så att bestämbara växtlämningar äro svåra 

 att erhålla. Utom af alen såg jag på ett ställe några knotiga 

 stubbar af fur, men ej i sådan utsträckning eller på sådant 

 sätt, att det kunde blifva tal om att de kunde räknas som 

 representanter för furens period i dessa trakter. 



Utaf nix beskrifna förhållanden torde med silkerhet framgå, 

 att det område, som, på sin nordsida bccrränsadt af höaa morän- 



') Skovmoserne Vidnesdara o^ Lilleraose. Danske Vid. Selsk. 1842. 

 Sid. 75. 



^) Se G. Lindström, Gotlands nutida niollusker, Visby 1808. 



•*) Om någva arkt. växtletnn. etc. Lunds Univ. Arsskr. Totp VII. 

 1870. 



