26 GUNNAR ANDERSSON, STUDIER ÖFVER TORFMOSSAR I SÖDRA SKÅNE. 



staka exemplar af furen kunnat bibehålla sig äfven sedan eken 

 börjat gifva skogsvegetationen dess allmänna prägel. 



Såsom nämts voro i denna mosse hasselnötter ytterst rik- 

 liga, och då i öfriga mossar, som undersökts, begge formerna, 

 som man påträffar hos oss, nämligen en lång och smal, en 

 kort, nästan isodiamctrisk, funnits, beslöt jag företaga en in- 

 samling spadtag efter spadtag, för att se om proportionerna 

 mellan de olika formerna ändrat sig under den tid som åt- 

 gått för mossens bildning. Derför utskärs, ur en synnerligen 

 god profil, torfvor af omkring 16 cent:s tjocklek och bredd 

 samt 50 cent:s längd. Dessa genomletades väl och alla nötter 

 tillvaratogos, från hvarje torfva för sig. På detta sätt insam- 

 lades nötterna från hela den nötförande delen af mossen i 8 

 olika afdelningar; vid uppställningen af lagerfcljden på sid, 28 

 betecknade a — h. Såsom af det föregående synes tillhöra a. 

 b. c. d. torfven och ekens nivå, under det e. och f. beteckna 

 öfre torfdyn, g. sanden och h. undre torfdyn och således e. f. 

 g. och h. sammanlagdt furens nivå. Det insamlade materialet 

 utgjorde 376 fullt bestämbara och i de allra flesta fall full- 

 komligt hela nötter; några voro dock öppnade af ekorrar eller 

 andra gnagare. 



Dessa nötter låta nu fördela sig i 4 olika racer: 



A. Har mycket stor, aflång nöt, bredast 

 ofoan midten, fästpunkten mindre än basaländan, 

 spetsen tvärhuggen. Nöten är något tillplattad. 

 Längd i medeltal 20 mm., högst 22 mm., största 

 bredd i medeltal 16 mm., högst 17, .5 mm., tjock- 

 lek 14 mm. Heers^) af bildning af Corylus Avel- 

 lana L. från skifferkolen vid Mörschweil stämmer 

 i hufvudsak, men afviker genom mera lång- 

 spetsig form och större fästpunkt. Dock må erinras, att trä- 

 snitten på det citerade stället äro tämligen grofva. ScHtJBE- 

 LEUS-) af bildning i Viridarium Norvegicum är något olika; 

 nötter, fullt lika den långa form han afbildat, finnas äfven i 

 mossen, men de tyckas nästan alltid ha varit rullade och af- 

 nötta. 



B. Har medelstor, aflång nöt, bredast på midten, i all- 

 mänhet med större basaldel än A, trubbig, nästan rund eller 



') Die Urwelt der Schweiz. Ziirich ISG.^. Sidd. 491 o. 495. 



*) Viridarium Norvegicum. Iste Bind. Christiania 1886. Sid. 511. 



