30 GUNNAR ANDERSSON, STUDIER ÖFVER TORFMOSSAR I SÖDRA SKÅNE. 



Hvad först beträffar de typgifvande skogsträden ocli deras 

 invandrino-sföljd, har jag i all hufvudsak funnit detsamma som 

 Steenstrup i Danmark för länge sedan påvisat. Vegetations- 

 följden, som på flera ställen iakttagits i oafbruteu kontinuitet, 

 tyckes sålunda på det närmaste ansluta sig till grannlandets. 

 Här vill jag endast något dröja vid hvar och en af de stora 

 hufvudperioderna, för att framhålla ett och annat, som jag 

 trott vara värdt någon uppmärksamhet. 



I. Den arktiska vegetationen. 



Kännedomen om denna är genom Nathorsts noggranna 

 och omfattande undersökningar redan så stor, att föga nytt af 

 mig kunnat iakttagas, i all synnerhet som min uppmärksamhet 

 hufvudsakligen riktats åt annat håll. Det lilla nya, som kan 

 vara att tillägga, härrör derför endast af några lyckliga fynd, 

 genom hvilka ett par nya arter kunnat läggas till de förut 

 kända, nämligen: Diapensia lapponica L. och den af Nathoest 

 såsom tvifvelaktig anförda Andromeda polifolialj. Jemte denna 

 den höga Norden tillhörande växtverld, torde den vid Bjersjö- 

 lagård påträffade subalpina floran med de storbladiga videna 

 såsom Salix phylicifolia L. ega något allmännare intresse, 

 ej minst derigenom, att detta fynd visar att också denna forma- 

 tionsgrupp invandrat äfven söder ifrån. 



Den, den arktiska vegetationen åtföljande insektfaunan, 

 harmonierar också fiiUt med den växtverld den ledsagar. Här 

 uppräknas på ett ställe de funna arterna: Amara alpina Fabe. 

 (Snårestads mosse), Cymatopterus cfr. fuscus L., Gaurodytes 

 arcticus Payk.(?), Thanatophilus lapponicus Fabe., Otiorrhynclius 

 taaurus Gyll., Ilybius guttiger Gyll., Feronia cfr. nigra Fabe. 



I geologiskt afseende torde förutom konstaterandet af 

 det af Xathorst funna förhållandet, att arktiska växter kunna 

 finnas dels i lera, dels i sand, t. o. m. i gyttja, anmärkas 

 förekomsten äfven af verklig arktisk torf i Snårestads mosse. 

 Här hvilar en torfjord af omkring 10 cent:s mäktighet omedel- 

 bart på raoränmuddret och täckes af en nära '/.i meter mäktig 

 fflacial sötvattenslera, som här innehåller rikligt med arktiska 

 växtlämningar, särdeles Salix herbacea L. I den underliggande 

 torfjorden finnas träbitar, några frön, men för öfrigt inga 

 bestämbara växtlämningar. Enligt välvilligt meddelande från 

 prof. A. G. Nathoest bildas mäktiga torflager än i dag i 



