BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 15. AFD. III. N:0 3. 43 



att bäckenet torrlades, utau att i dess ställe nederbörden, 

 huru liten den än var, dock skulle förslå att hålla dem fuktiga. 

 Ett annat i det föregående omtaladt drag i mossarnes 

 byggnad, som skulle kunna tydas såsom pekande på en större 

 fuktighet, är förekomsten af sand- och lerlager inuti och ofvan- 

 på en och annan mosse. Under redogörelsen för Tosterups 

 mosse och Bräknamosseu har något utförligare dröjts vid 

 dessa förhållanden; liknande sandlager, som från den senare 

 mossen, omnämner Xathorst') från Qvesarums mosse, der 

 det till en mäktighet af 0,2 — 1 m. är inlagradt mellan snäck- 

 gyttjan och gyttjan. På ändrade fuktighetsförhållanden beror 

 också tydligen de mellan den amorfa torfven inlagrade så 

 vanliga mosstorfskiktcu af växlande mäktighet. Men dessa 

 förekomster af sand och mosstorf äro ej ständigt återkom- 

 mande, äro vidare ej bundna till en eller ett par bestämda 

 nivåer. Den hittills utförda undersökningen af de svdskånska 

 torfmossarne kan således ej anses lämna tillfyllestgörandc be- 

 vis för att i dessa trakter perioder med växlande nederbörds- 

 förhållanden aliöst hvarandra under den tid som åtgfått för 

 mossarnes bildning, lika litet som de kunna anses bevisa, att 

 så ej varit förhållandet. 



') Nya fyndorter f. ark t. växtleinningar i Skåne. Geol. F. F. B. III. 

 Sid 303. 



