BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 16. AFD. III. N:0 1. 15 



En öfverskådlig bild af trädlafrufne erbjuder först och främst 

 Almindingen,, säkerligen den största skogsparken inom granit- 

 området, dernäst slottsparken vid Hanimerslms och björksko- 

 crarne östenit derifrån mot AUino^e. Strödda bidrag härtill 

 lemna de mer och mindre undersökta Klintehij, Bårkegurds och 

 Frånnegårds skog i Ibsker, Kofoedsgård i Ostermarise, Lehns- 

 gård och HeUigdoinen med nedre Dgndalen i Rö socken samt 

 en del af parkerna vid Vase- och KobbeA. Från de flesta af 

 dessa lokaler skola vi nu lemna en skildring af lafvegetationen, 

 längre eller kortare, alltefter som det lämpar sig för vårt syfte. 



Almindingen, den största och vackraste parkanläggning 

 på hela ön, bestod i förra århundradet blott af större och 

 mindre grupper af förkrympta träd och buskar med enstaka 

 gamla ekar spridda omkring på ljungbackarne och de klippiga 

 höjderna; det var återstoden af den fordom frodiga skog, som 

 kallades >Kongens Alminding^> och som under tidens lopp 

 hade blifvit alldeles ödelagd genom vanvård och oloflig skogs- 

 åverkan. Då blef i början af nuvarande århundrade Hans 

 Römer anstäld som uppsyningsman öfver allmänningen, och 

 genom hans kraftiga åtgärder reste sig småningom skogen 

 åter och utvidgades genom vidsträckta planteringar af både 

 löf- och barrskog. 



Hvad nu löfskogen beträfi^ar, som utgör den ojemförligt 

 största delen, så hyser den visserligen en riklig mängd af 

 trädlafvar, hvilken dock visar sig mer i en massa af individer 

 än i stort artantal. I följd af skogens täthet och den starka 

 skuggan är lafvegetationen ej så utvecklad som den eljest 

 kunde vara; träden äro ock i allmänhet för unga. I den 

 tjockaste skogen kan man knappt märka spår till lafvar; bättre 

 är det på öppna ställen och i utkanterna. Synnerligen i 

 ögonen fallande är bristen på Calicier. Pertusarierna äro 

 temligen talrikt representerade, men öfvergå ofta i Variolaria- 

 former. De löfträd, som förekomma, äro hufvudsakligen ek, 

 bok, alm, någon gång hassel, björk och al. 



Alldenstund skogsparken har en betydlig utsträckning, 

 hafva endast några vissa lokaler blifvit noggrannare under- 

 sökta, t. ex. vid Kristianshoi och längs vägen derifrån öfver 

 Lilleborg till Kongemindet, till Ekodalen förbi Gammelborg 

 och till Rokkestenarna. Vi skola anföra de på ett par af 

 dessa lokaler anmärkta lafvarne för att derigenom ge en före- 

 ställning om lafvegetationen på de särskilda trädslagen. 



