BIHANCt till k. sv. VET.-AKAT). HANDL. band 16. AFD. III. N:0 1. 21 



På jord, som här och der i tunna lager betäcker granit- 

 berget och på mossa förekomma Cladonia rangiferina (klen), 

 alcicornis var. dammr.ornis^ gracilis (mycket klen form), Corim- 

 '■ojnoides, Cornicularia aculeata, Leptogium scotinnm och lace- 

 iinm, Collema pnlposum, Psoroma hypnorum och Pannaria 

 hrunnea, Bacidia viridescens, Sphcerophoron fragile, Bilimhia 

 Jif/pnophila och microcarpa, Mieroglena reducta, Nephromhnn 

 jKijti/raceinn, Lecanora subfusca, Peltigera malacea, canina och 

 var. rnfexrens. 



På de mer än hnndraårifra almarne i Tibolz lund träffas, 

 utom allmänna arter Catolechia canesaens, Caloplara luteoalba, 

 Opegrapha varia, Bacidia 7'ubella, Tjeranora i^amhuri och på 

 o.rel i kyrkogården DipJofomma alboatruni, Plu/xria stellaris 

 och pidverulenta m. m. 



Fredrikaö har beträffande de allmänna arterna ungefärlijjen 

 samma vegetation som Kristiansö, ehuru i alla afseenden torf- 

 tigare, dock träffas äfven här Pminelia tiliacea. 



Gräshohnen, en kal klippholme med en mager betesmark 

 i midten, har af brist på passande lokaler ingen särdeles rik- 

 haltig lafvegetation. Här synes Lecanora atra vara prredomi- 

 nerande jemte dålig Ramaliiia scopidorum och Lecanora sor- 

 dida med Lecidea intninescens. Anmärkningsvärda för öfrigt 

 äro Spha'7-oplioron coralloides, Lecanora tartarea, Parmelia pliy- 

 sode.<i väl utvecklad men steril, Bnellia moriopsis, Cladonia 

 (dcicornis var. damoicornis, Lecanora siilphurea och Jialogenia 

 Th. Fr. (quartzina Nyl.) och närmare vattenbrynet Caloplaca 

 tiinrorum f. scopularis och Vermcaria maura. 



2) Sandstensformationen bildar ett smalt bälte af 1 V'.^ 

 qvadratmils areal och följer ifrån Xexö i öster granitens syd- 

 liga gräns vesterut en sträcka vester om Nylars kyrka, der 

 graniten, som här oör en böjning mot söder, blifver gräns 

 äfven i vester. I sydost stöter den till den kolförande jern- 

 haltiga lerformationen, tills något sydost om Nylars kyrka 

 eementstenstrakten möter och sedan utgör sandstenslagrets 

 wräns mot söder unsefärlisen till Salthammers Ödde på östra 

 kusten. Den består af en flack landsträcka utan några betyd- 

 ligare höjder. Sandstenen träder i dagen nästan endast der 

 stenbrott blifvit öppnade. De största vattendragen äro Sose- 

 vig. Risebäck, Läsa och Oleå, hvilka genomflyta området och 

 utfalla inom eller på gränsen af eementstenstrakten. Norr om 

 Nexö är sandstenen skild från graniten o-enom en liten bäck. 



