26 HELLBOJl, BORNHOLMS LAFFLORA. 



Lafvegetationen på mossa och jord är i ceraentstenstrakten 

 vtterst fattig af brist på passande lokaler. Jorden är nästan 

 öfverallt odlad, och der sädesfälten i;pphöra, t. ex. på back- 

 sluttningar och mot åstränderna, är marken betäckt af en yppig 

 oräsmatta, här och der beströdd med sydliga växtarter, Orchi- 

 deer, Trifolier etc, som visserligen tjusa den vid dylik vege- 

 tation ovane nordbons öga, men som dock äro af mindre in- 

 tresse för den specielle lichenologen och lemnar intet rum 

 öfrigt för lafvar. Derför kan ock i den besökta delen af ce- 

 mentstenstrakten knappt uppvisas någon af de för kalktrakter 

 egendomliga möss- eller jordlafvarne. De enda ställen inom 

 cementstenstrakten, som ej äro odlade, bestå af sandfält, dels 

 utan vegetation, dels beväxta med ljung, dels ock planterade 

 med barrskog. På sådana lokaler finner man en mycket torftig 

 lafvegetation, bestående af arter, som i allmänhet förekomma 

 på ofruktbar eller sandig mark. Af de arter, som vanligen 

 tillhöra kalkjord eller kalkhaltig grund finnes intet spår. 



Såvidt jag har mig bekant, förekomma i cementstens- 

 trakten inga större trädplanteringar eller ens s. k. skogar vid 

 gårdarne. Det är endast längs vattendragen, som träd i någon 

 större mängd förefinnas. Af dessa äro hufvudsakligen skogs- 

 lundarne nedanför Rispelbjerget vid Oleån i Pedersker och 

 vid Risebajk och Läsa i Aaker undersökta. Lafvegetationen 

 här är öfverhufvud likartad med de öfriga formationernas, 

 dock något fattigare, enär annboken här alldeles saknas. 



Efter dessa allmänna anmärkningar skola vi lemna en 

 kortfattad framställning af lafvegetationen på särskilda lokaler 

 inom kalkstenstrakten och dervid fästa afseende 1) vid kalk- 

 sten (incl. alunskiifer, orsten och lerskifFer) i fast klyft; 2) 

 lösa splittror eller stycken i stengärdesgårdar; 3) hedar; 4) löf- 

 träd; 5) barrträd. 



Af de talrika kalkstensbrott, som äro öppnade i Aakers 

 socken länsrs Läsån, är endast ett vid Limenseade närmast ån 

 fritt från vatten med en tillgänglig låg kalkstensvägg af obe- 

 tydlig utsträckning i längd. De märkligaste här förekommande 

 lafarter äro Aspicilia ralcarea, Lecanora albescens et var. de- 

 minuta, Lecothecium coo-allijioides, Vennn-aria m(fret<rent< et lii- 

 ascen.s, Sarcogijne prninosa. 



På sidan om kalkstensbrottet uppträder alunskiffer, bil- 

 dande en brant vägg, men af förut angifna orsaker är den 

 nästan utan lafvegetation; dock trätias här Biatora coarctata 



