108 HELLBOM, BORNHOLMS LAFFLORA. 



2. V. foveolata Mass. — Th. Fr. Lich. Aret. p. 271, V. ru- 



pestris Körb. Par. p. 364 pr. p. 



På kalksten, sällsynt. Limensgade cementstensbrott i Åker 

 på den fasta kalkstensväggen, mycket sparsamt. 



3. V. hiascens (Ach.) — Körb. Syst. p. 329 (sub. Hymenelia). 



På kalksten och murbruk, sällsynt. Hammershns fästnings- 

 ruiner. Limensgade i Åker. 



4. V. rupestris (Schrad.) — Th. Fr. Lich. Aret. p. 271, Br. 



& Rostr. Lich. Dan. ^j. 128 (Verr. riipestris a. muralis 

 pr. p.). 



På kalksten. Eisebäcken i Åker, Enesgården i Olsker på 

 lösa stenar i en stengärdesgård. — - I det öfriga Danmark på 

 kalksten (och murar) temligen allmän. 



I ett skriftligt meddelande från Branth namnes en V. 

 rupestris var. virens Nyl. såsom tagen af Branth på Aegholms 

 borgruin på Jylland. Enär jag ej sett exemplar, kan jag ej 

 afgöra, om den hör hit eller till V. muralis. 



5. Y. ui^rescens Pers. Th. Fr. Lich. Aret. p. 267, Br. & 



Rostr. Licli. Dan. p. 128 (V. rupestris b. nigrescens). 



På sten af hvarjehanda slag. Hammershus på Slotslyngen 

 och vid Gudhjem på granit, Nexö på sandsten, Brogården i 

 Pedersker på orsten, Limensgade i Åker på kalksten; f. juve- 

 nilis (Arn. Exsicc. 235) på orsten vid Brogården och Bille 

 Gravsgården i Pedersker. — I det öfriga Danmark på stenar 

 och murar allmän. 



6. V. apatela (Mass.) — Körb. Par. p. 369. 



På förvittrande klippväggar i skugga och på kalkstenar 

 och murbruk i gamla murar, säkerligen ej sällsynt, men förbi- 

 sedd. Gudhjem, Hammershus fästningsruiner, steril. 



Frukter ej med säkerhet funna, ty de frukter jag under- 

 sökt kunna möjligen tillhöra någon annan inblandad Verru- 



het om förhållandet kan styrkas genom ett mikroskopiskt undersökt original- 

 exemplar från El. Fries. Denna sak torde väl lättast kunna utredas af Th. 

 Fries, som väl eger tillgång till originalexemplar och sannolikt äfven kan 

 stödja sig på auctors (El. Fries) egen utsago. Det är att hoppas, att Th. 

 Fries, da han får färdigt till publicerande sitt opus om Pyrenocarpi (fort- 

 sättningen af Lichenogr. Scaud.), hvarpå han nu i många år arbetat, skall 

 tillfredsställande lösa såväl denna som många andra frågor rörande denna 

 intrasslade lafgrupp — ett arbete, som för det lichenologiska pnblikum blefve 

 lika välkommet, som behöfligt och efterlängtadt. 



