8 GREVILLIUS, ANATOMISKA STUDIER ÖFVER DE FLORALA AXLARNA. 



3. Kork utbildas autagligen sällan i fruktskaften; förf. 

 har lyckats påvisa den endast hus Aesculus samt hos Pirus 

 Malus och P. communis. 



4. Åtskilliga väfnader kunua finnas i de vegfetativa 

 axlarna och saknas i de florala axlarna, åtminstone af högre 

 ordningar; och tvärt om. Så t. ex. är hos Aesculus^ Tilia 

 ulmifolia och Sambucns nigra kollenkym utveckladt endast 

 i stammen och de nedre axlarna af frukstälhiingen, resp. de 

 nedre delarna af fruktskaftet; vidare finnes bast i fruktskaftet, 

 men saknas i stammen af Euonyinus obovatus, under det ett 

 motsatt förhållande eger rum hos Berberis vulgaris; stenceller 

 finnas i fruktskaften, men saknas i stammen af Pirus Malus 

 och P. communis (de äldsta undersökta stammarna hos de 

 båda sistnämda hade resp. 5 o. 6 cm. genomskärning); o. s. v. 



0. Klein ^) har i sina undersökningar öfver hithörande 

 frågor isynnerhet sökt besvara de fysiologiska spörsmålen. 

 Hans undersökningar bekräfta och komplettera de af före- 

 gående författare, och först af Haberlandt funna resultaten. 

 Som jag ofvan i korthet redogjort lör dessa, vill jag endast 

 omnämna några af Klein's åsigter i afseende på frågor samt 

 uppgifter angående förhållanden, som, såvidt jag kiinnat finna, 

 icke förut äro berörda. 



1. Epidermiscellerna ha i de florala axlarna i allmänhet 

 tunna väggar, hvilket sättes i samband med, att dessa van- 

 ligen äro kortlifvade och sålunda i jemförelsevis ringa grad 

 behöfva bli utsatta för förstörande yttre inflytelser, såsom 

 väderleksombyten etc. Endast då epidermis tjenstgör som 

 mekanisk väfnad, äro dess ytterväggar förtjockade (Bocconia 

 cordata). 



2. Kork är utbildad hos sådana florala axlar, som ut- 

 bildas på hösten och sakna mot temperaturvexlingar skyd- 

 dande knoppfjäll (ex. Betula alba och Corylus). 



3. Barken kan vara i olika grad assimilerande: antingen 

 helt och hållet, eller endast i de yttre lagren, eller icke alls. 

 Det första fallet träff'as ofta hos växter med ringa bladbildning, 

 eller i florala axlar med lånssträckta internodier, som äro 

 mer eller mindre långt skilda från de assimilerande bladytorna 

 (ex. gräsen), och utgör här en eisättning för i vanliga fall i 

 närheten af de florala delarna befintliga blad. 



') O. Klein : Beiträge Zur Anatomie der Inflorescenzachsen. Inaug.- 

 Diss. Berlin 1886. 



