BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 16. AFD. III. N:0 2. 9 



4. Leptomet tilltar ständigt uppåt. (Denna iakttagelse 

 öfverensstiirnmer, som synes, icke fullt med Trautwein's. 1. c.) 



5. Hos de dikotyledoner, sora hafva kärlknippeua för- 

 enade till en cylinder i de vegetativa delarna, bli dessa i de 

 florala axlarna skilda och anordnade i en krets. 



6. I vissa fall finnas kärlknippen i märgen hos de vege- 

 tativa axlarna, men saknas i de florala axlarna (Aralia cov- 

 data); i andra fall eger ett motsatt förhållande rum {Platanus). 



7. Det mekaniska systemet har alltid en mer eller min- 

 dre utpreglad tendens till centriskt läge. Härmed följer 

 naturligtvis en förminskad böjfasthet och en större rörlighet. 

 Beträffande auemofilerna anser förf. att denna är af betydelse 

 för pollinationen. Också äro isynnerhet de auemofila arternas 

 blomskaft i allmänhet mycket rörliga. Afveu för försprid- 

 ningen ega dessa förhållanden vikt. Då dessutom de meka- 

 niska väfnadernas inryckande mot centrum innebär en öfver- 

 gång från böjfasthet till slitfasthet hos skaftet, räknar förf. 

 denna anordning som en lämplig afpassning vis a vis tunga, 

 hängande frukter, 



F. Besser^) har studerat blom- och fruktskaftens bygnad 

 och utvecklingshistoria hos ett 30-tal arter. Som han emeller- 

 tid icke anstalt några jemförelser med de vegetativa axlarna 

 eller inlåtit sig på några fysiologiska frågor, anser jag hans 

 arbete erbjuda mindre intresse för här föreliggande ämne, 

 h varför iag förbi tjår det. 



E. Dennert ^) har undersökt icke mindre än cirka 180 

 arter för att komplettera föregående författares resultat, och 

 har dervid isynnerhet satt sig före att utröna 1) skilnaderna 

 i bygnadsplanen hos de vegetativa och florala axlarna under 

 blomningsstadiet, samt 2) de förändringar som sedermera 

 försiggå under fruktmognaden. Mera omfattande behandlade 

 äro Aesculus Hippocastanam och Vitis vinifera; beträffande de 

 öfriga är framställningen mera hopträngd. Jag vill här en- 

 dast omnämna några af de nya resultat, till hvilka författaren 

 kommer, och hänvisar för öfrigt till den utförliga samman- 

 fattningen i »Allgemeiner Theil». 



') F. Besser: Beitrag zur Entwickelungsgeschichte nnd vergleichen- 

 den Anatomie von Bliiten- und Fruchtstielen. Inaug.-Diss. Lössnitz 

 1886. 



^) E. Dennert : Die anatomische Metamorphose der Bllithenstand- 

 axen (Wigand's Botanische Hefte. Marburg 1887, zweites Heft, pp. 128 

 —217. 



