14 GREVILLIUS, ANATOMISKA STUDIER ÖFVER DE FLORA], \ AXLARNA. 



sålunda, förutom den alla vattenväxter gemensamma turge- 

 scensen, äfven särskilda, ehuru mycket svagt utbildade meka- 

 niska element i omkretsen för ernående af den erforderliga 

 böjfastheten. Till skaltets styfhet bidraga också de här och 

 där förekommande diaphragraerna. 



I ^-blotnskaftet finnas, i de första fruktmognadsstadierna, 

 fortfarande, ehuru nästan endast antydningsvis, bastbelägg- 

 ningar på yttre sidan af de periferiska kärlknippena. De sub- 

 epidermala, mellan assimilationsplattorna belägna klorofyllfria 

 strängarna ha kuapt märkbart kollenkymatiskt förtjockade cell- 

 väggar. De inre kärlknippena ligga till ett antal af 6 i en 

 krets ungefär midt emellan centrum och periferien. Leptomet 

 är mycket omfångsrikare än hadromet. Kärlen äro spiral- 

 formigt (stundom något nätlikt) förtjockade. Luftgångarna, 

 såväl de i grundväfnaden som de i kärlknippena uppträdande, 

 äro mindre än i den gemensamma blomställningsaxeln. 



c^ -blomskaften äro som nämt smalare och mycket längre 

 än $-blom skaften. Redan denna morfologiska skilnad i ut- 

 bildningen är ett uttryck för ^-blomskaftets större behof af 

 fasthet till följd af den jemförelsevis tunga fruktsamlingen. 

 De olika behofven af ledning spela väl äfven härvid någon 

 roll. Äfven den inre byggnaden är hos c^-blomskaftet för- 

 svagad så till vida, att alla spår af bastbeläggningar saknas. 

 För öfrigt uppträda endast få periferiska kärlknippen, de inre 

 större bilda, liksom hos $, en på motsvarande ställe belägen 

 krets med mycket liten hadromdel. De äro mera närmade 

 hvarandra och mindre (ehuru relativt, i förhållande till blom- 

 skaftets tjocklek, åtminstone lika) omfångsrika som hos $- 

 blomskaftet. Såväl ?- som (/'-blomskaften ha klyföppningar, 

 hvilka ligga glesare än i den gemensamma blomställnings- 

 axeln och ännu glesare (?) hos o^-blomskaftet än hos $-blom- 

 skaftet. 



Fam. HYDROCHARITACE^. 



Hydrocharis morsus Ran» L. 



Upsala ^V? 89. I såväl o^- som 9-blommorna förekomma 

 svaga rudiment af motsatt kön. c^-blomskaften äro ljusgröna, 

 afsmalnande uppåt; ^-blomskaften mer eller mindre rödaktiga, 

 jemntjocka eller något förtjockade upptill, äfven i knopp- 



