18 GREVILLIUS, ANATOMISKA STUDIER ÖFVEU DE FLORALA AXLARNA. 



gande delar; elementen äro här fortfarande förtjockade, men 

 hafva större lumina. Kärlknippena ligga fortfarande i en 

 ring, vanligen mer eller mindre förenade 3 och 3 (eller 2 

 och 2). 



Hos (^-spindeln på motsvarande ställe ha epidermiscellerna 

 ytterst tunna ytterväggar; assimilationsväfnaden saknas; den 

 mekaniska väfnaden är betydligt svagare än i $-axet. 



Carex stricta Good. 



Upsala i Juni 1889. Antagligen till följd af den fuktiga 

 växtlokalen äro de mekaniska väfnaderna i strået betydligt 

 reducerade i förhållande till föregående art, hvarjämte stora 

 luftkanaler genomsätta strået. I såväl c/'- som ?-blomställ- 

 ningsaxlarna saknas fullkomligt tjockväggiga element, d^- och 

 $-axen äro styft uppräta och deras fasthet måste bero på 

 grundväfnadscellernas turgescens. 



Carex yesicaria L. 



Upsala ^!^ 89. Öfverblommad. Nedersta '^-axen äro lik- 

 som hos C. caucasica hängande på nedåt bågböjda, trinda 

 skaft. Dessa senares bygnad i de olika delarna är också i 

 sina hufvuddrag likartad med den hos fruktskaften af C. 

 caucasica, men med betydligt svagare mekaniska element, 

 som äro anordnade dels i baststrängar, nående från epi- 

 dermis till kärlknippena, dels i mantlar, som omgifva dessa 

 och sammanhänga med hvarandra. Denna jämförelsevis svaga 

 bygnad motsvarar artens förekomst på fuktiga lokaler. Assi- 

 milationscellerna äro pallisadlikt anordnade. Klyföppningar 

 finnas temligen talrikt. 



Ännu svagare bygdt är det öfversta d^-axets skaft, som 

 nedtill, nedom det andra o^-axet, fortsattes af strået. Det 

 är plattadt trekantigt med en smal baststräng i hvarje hörn 

 och inalles ungefär ett par små sådana på sidorna. För öfrigt 

 saknas mekaniska element med undantag af smala belägg- 

 ningar på utsidan af hvart och ett af de i en krets stälda 

 kärlknippena. Assimilationsparenkymet är pallisadformigt och 

 har större utsträckning än hos ^-axskaften, till följd af fåtalet 

 detsamma genomsättande baststrängar; de innersta lagren bilda 

 ett svampparenkym med stora luftgångar. Klyföppningarna äro 



