BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD HANDL. BAND 16. AFD. ITI. N:0 2. 19 



temligen talrika. Kärlen hafva en vidd af ungefär V3 eller 

 V2 af den hos ^-axskaften. Epidermiscellernas ytterväggar 

 äro ungefär V3 af motsvarande väggars tjocklek hos ?- ax- 

 skaftet. 



Tvärsnitt genom midten af c/'- och '^-spindlarna visa lol- 

 jande. Klorofyll saknas hos begge, till följd af deras för 

 ljuset afstängda läge. 9-spindeln är eljest likartadt bygd med 

 ^-axskaftet, ehuru svagare, (/'-spindeln är mycket svag med 

 tunnväggiga, delvis hopskrumpna parenkymceller; epidermis- 

 cellernas yttre väggar äro här mycket tunnare än i ?-spindeln. 



Strået är jemförelsevis svagt bygdt. Luftkanalerna äro 

 ännu större än hos C. strida. Assimilationscellerna äro icke 

 pallisadformade, som i axskaften, utan mer eller mindre iso- 

 diametriska eller sträckta i stråets längdriktning. 



Carex glauca Scop. 



Upsala V? 89. Ofverblommad. Strået starkare bygdt än 

 hos C. vesicaria, icke så starkt som hos C. caucasica. Luft- 

 gångar små. (Arten växer som bekant på torra lokaler). 



'^-axen ha samma ställning som hos C. vesicaria och C. 

 caucasica. Bygnaden hos deras skaft närmar sig den hos C. 

 caucasica, men är svagare. Närmast vidfästningspunkten på 

 strået, således innanför det stödjande bladets slida, äro märk- 

 värdigt nog grupper af assimilationsväfnad utbildade, oaktadt 

 det dolda läget. Mellan dessa gå bastgrupper från kärlknip- 

 pena till epidermis. Den af tunnväggiga celler bestående 

 märofen har temlisren stor utbredninsf. 1 trakten af axskaftets 

 böjningsställe bli assimilationsgrupperna mera sammanhän- 

 gande, i det att ett färre antal bastgrupper gå fram till epi- 

 dermis. Den mekaniska väfnaden får en allt större utsträck- 

 ning mot centnrm, i samma mån raärgcylindern aftar i tjocklek. 

 Mot basen af den fruktbärande delen af axet tilltar assimila- 

 tionsväfnaden ännu mera i utsträckning, hvartill ännu kom- 

 mer, att här endast ett par basisträ ngar nå ut till epidermis. 

 Typisk pallisadväfnad är här utvecklad och bildar flera lager. 

 Klyföppningar finnas. Märgen intar ett ganska inskränkt 

 rum, dess celler ha något förtjockade väggar. 



d^-axets skaft, som är en fortsättning af strået, är svagare 

 bygdt än 9-axskaftet. De mekaniska elementen utgöras en- 

 dast af temligen svaga mantlar omkring kärlknippena. 



