22 GREVILLIUS, ANATOMISKA STUDIER ÖFVER DE FLORALA AXLARNA. 



farande är temligen kraftigt, ehuru svagare än i stammen, 

 och som endast hos de utom och närmast innanför den me- 

 kaniska manteln liggande knippena uppträda både på yttre 

 och inre sidan, hos det öfvervägande antalet, mera centralt 

 belägna, endast på yttre sidan. Utomkring den mekaniska 

 manteln uppträda endast få knippen, som vanligen ligga tätt 

 intill denna. Afven den mekaniska manteln har tunnare cell- 

 väggar än i stammen. Den innanför densamma liggande 

 grundväfnaden är helt och hållet uppfyld af stärkelse. 



Det närmast följande, likaledes med en ?-samling slutande 

 internodiet har nästan likartad bygnad som det nedersta. Den 

 märkbaraste skilnaden är att den mekaniska manteln är sva- 

 gare. Tvärsnittet är något mindre, men den utanför den 

 mekaniska manteln liggande grundväfnaden har lika stor 

 tjocklek som hos det nedersta internodiet. 



Det tredje internodiet nedifrån (eller i vissa fall det andra), 

 som uppbär den nedersta cf^-blomställningen, visar följande: 

 Epidermiscellerna äro på tvärsnitt mindre både i radial och 

 tangential riktning, men väggarna i det allra närmaste lika 

 tjocka som hos 9-internodierna (för öfrigt förhåller sig stam- 

 men i detta afseende som ?-internodierna). Klyföppningar 

 finnas, liksom för öfrigt äfven i stammen och hos 9 interno- 

 dierna. Barkparenkymet är nästan lika omfångsrikt som hos 

 ?-internodierna och åtminstone lika kraftigt eller till och med 

 något kraftigare assimilerande än hos dessa. De stora cel- 

 lerna, som hos ?-intei'nodierna ligga rikligt inströdda bland 

 de smärre, finnas äfven här, men uppträda sparsammare och 

 i färre lager. Cellagret närmast under epidermis har såväl 

 hos c^- som $-internodierna cellerna i longitudinel riktning 

 mindre utdragna än epidermiscellerna, samt klorofyll förande 

 och mer eller mindre likartade med barkens öfriga lager — 

 allt detta till skilnad frän stammen.^) Den mekaniska man- 

 teln är endast svagt antydd genom enstaka eller i en enkel 

 tangentiel rad förenade små grupper af celler med något för- 

 tjockade väggar och små lumina. Den innanför dessa celler 

 liggande delen af grundväfnaden innehåller icke stärkelse. 



') De florala internodiernas plattade form möjliggör, med besparande 

 af material för öfrigt, utvecklingen af en större assimilerande yta. Afven 

 stammens plattade form i de öfre delarna af den florala regionen måste 

 bidraga till en kraftigare assimilation. Också är här den yttre, kloro- 

 fyllförande delen af grundväfnaden väl utvecklad och allra minst lika 

 rik på klorofyll som i stammens nedre, trinda del. 



