30 GREVILLIUS, ANATOMISKA STUDIER ÖFVER DE FLORALA AXLARNA. 



lika vida hos o^ och $ (de största 36 — 44 f(), jemförelsevis 

 talrikare, oftare sittande några stycken i oaf brutna radiala rader 

 hos d^ än hos ?; vedparenkymot ungefär lika tjockväggigt 

 hos begge, likaså libriformet; leptomet rikligare hos o^, men 

 i betraktande af att stjelken hos denne är mycket tjockare 

 än hos ?, intar det proportionsvis ungefär samma rum af 

 tvärsnittet. På 20 cm. afstånd från spetsen voro (i början 

 af Juli 1889) bastcellerna på tvärsnitt hos ? trinda med små 

 lumina, samt bildade en mycket smalare mantel än hos ö^, 

 der de voro buktiga och hade större lumina. 



De fiorala skottaxlarna äro hos ef styft snedt uppåtriktade 

 (i ungefär 45° vinkel mot den vegetativa skottaxeln), hos ? 

 slakt nedhängande. ? har en mycket större tyngd att upp- 

 bära till följd af de tättsittande tunga frukterna, än c^ med 

 sina små, mer glest sittande blommor. Detta tillika med de 

 fiorala grenarnas olika ställning hos ef och ? har frambringat 

 följande olikheter i dessa senares anatomiska bygnad. (Se figg. 

 1 o. 2, Tafl. II). Hos ef äro de fiorala grenarna, som äro längre 

 och nedtill tjockare än hos ?, försedda med ett par, tre kollen- 

 kymatiskt förtjockade cellager närmast under epidermis, hvilket 

 naturligtvis bidrar till grenarnas böjfasthet. Andra mekaniska 

 anordningar finnas icke — det mycket tunuväggiga vedparen- 

 kymet (och libriformet?) kan icke i någon nämnvärd grad 

 tjenstgöra som stödväfnad. Hos 9 finnes ingen eller svag 

 kollenkymatisk förtjockning och behöfves icke heller, då 

 hängande grenar ju icke göra anspråk på någon större fasthet 

 i de periferiska delarna. Deremot äro vedelementerua tjock- 

 väggiga och veden bildar en sammanhängande cylinder (som 

 hos ef på flera ställen är afbruten), hvilken är mer närmad 

 centrum än hos ef och i midten blott innesluter en smal 

 cylinder af parenkym. Leptomet bildar en sammanhängande 

 jemntjock mantel omkring veden hos ?, ef har deremot lep- 

 tommanteln på somliga ställen afbruten och smalare. (Afven 

 vedringen är smalare hos ef). Assimilationsparenkymet är i 

 de florala axlarna rikligare än i stammen, och mera utbildadt 

 hos de $-liga än hos de cf-liga florala axlarna. Kärlen äro 

 hos ? i de första stadierna af fruktbildningen icke så vida som 

 hos ef strax efter pollinationen. Sannolikt uppträda sedan, 

 i mån af vedringens tillväxt och frukternas utbildning, vidare 

 kärl hos $; huru härmed förhåller sig, är jag emellertid icke 

 i tillfälle att bestämdt kunna konstatera. 



