BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 16. AFD. III. N:0 2. 33 



tel belägen ungefär lika långt från centrum som från perife- 

 rien, och med leptomet nästan lika kraftigt utveckladt som 

 veden. Strödda bastgrupper begränsa utåt leptomet. Byg- 

 naden är således här starkare och mera inrättad för böjfasthet 

 än hos 9-bloraställningarna hos föregående Urtica-arter. Hos 

 cf^-blomställningsaxlarna är kärlknippecylindern på flera ställen 

 afbruten af grundväfnadsceller, och belägen på ungefär mot- 

 svarande ställe som hos ?-blomställningsaxlarna. Såväl lep- 

 tomet som veden intar mindre rum än hos $-blomställnings- 

 axlarna. Utveckladt bast saknas helt och hållet; somliga 

 celler i barken ha dock något förtjockade, starkt ljusbrytande 

 väggar. Kärlen äro ungefär lika vida hos begge könen. Hos 

 såväl ef- som $-blomställningsaxlarna finnes subepidermalt 

 kolleukym, på sina ställen afbrutet af assimilationsväfnad. 

 I yngre stadier, vid början af blomningen, voro hos ? kärl- 

 knippena till större delen skilda och bygnaden äfven i öfrigt 

 likartad med d^-.s vid början af blomningen. Bastet var icke 

 hos någondera differentieradt. 



Bastet, som i stammen, isynnerhet i de nedre delarna, 

 bildar en mycket mäktig mantel utanför leptomet, synes upp- 

 stå ur barken. Dess väggar äro tjocka, buktiga med tvärgående 

 porer, starkt ljusbrytande, bestående af flera skikt, som tyc- 

 kas vara förslemmade, åtminstone på utväxta delar icke färgas 

 af anilinsulfat eller klorzinkjod, i yngre stadier af klorzink- 

 jod antaga en violett färg; i dessa stadier ha de inre lagren af 

 väggarna en mycket lös konsistens, som gör att de vid snitt 

 dragas in i cellumen och der ligga mer eller mindre hop- 

 skrumpna. 



Urtica pilulifera L. *) 



Upsala Bot. Trädgård, Sept. 1889. Såväl ef- som ?-blora- 

 ställningarna äro strödda äfven temligen långt ned på stam- 

 men, resp. grenarna. Blomställningskransarna utgöras antingen 

 af både ef- och ^-blomställningar, eller vanligare endast af 

 ettdera slaget; och mestadels äro ef -blomställningarna mera 

 samlade i de nedre regionerna, ^-blomställningarna mera mot 

 stam- resp. grenspetsarna. I sällsyntare fall uppträda såväl 

 ef- som 9-blomställningar på en gemensam blomställningsaxel. 

 ^-blommorna äro tätt samlade i klotformiga ställningar, som 



') Resultaten af mina undersökningar öfver denna art öfverens stämma 

 i en och annan enskildhet icke fullt med Dennert's, 1. c. p. 152. 



