BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 16. AFD. Hl. N:0 2. 35 



Kollenkyraet var mera typiskt utveckladt hos grenen med 

 företrädesvis 9-bloraställningar. Bastcelierna hade hos samma 

 gren mindre lumina och tjockare väggar än hos grenen med 

 öfvervägande o^-blomställningar. Hos denna gren är sålunda 

 bastet svagare utveckladt i anseende till cellernas bygnad, 

 men starkare i afseende på sin utsträckning än hos ?-grenen, 

 hvilket gör, att det väl i alla händelser verkar ungefär lika 

 kraftigt mot böjning hos begge grenarna, och då, såsom nämdt, 

 tvärsnittets diameter är betydligt större hos (/"-grenen, är 

 konstruktionen mot böjning i sin helhet kraftigare hos denna. 

 Hos o^-grenen var en sammanhängande kambialzon utvecklad, 

 hos $-grenen mer eller mindre otydlig. Leptomet har, såsom 

 synes af ofvanstående mätningar, ungefär lika stor mäktighet 

 i de primära kärlknippena hos c/'- och ?-grenen; hos denna 

 sistnämda utbildar deremot det interfascikulära kambiet mycket 

 mera leptom än hos cJ^-grenen, hvadan det i sin helhet torde 

 vara något svagare hos a^-grenen. Xylemet har något, ehuru 

 icke mycket större utsträckning hos (/'-grenen, men är å andra 

 sidan betydligt svagare bygdt än hos $-grenen; de inre tunn- 

 väggiga (protoxylem-) elementen intaga nemligen (se ofvan!) 

 en betydligt större del af kärlknippena hos cZ-grenen, och den 

 yttre, tjockväggigare delen af kärlknippena äfvensom det af 

 det interfascikulära kambiet alstrade tjockväggiga parenkymet 

 intar betydligt mindre volym och har libriformcellerna och 

 parenkymet försedda med större lumina och tunnare väggar 

 hos (/-grenen. Kärlen äro vidare hos c/-grenen. Denna sist- 

 nämda är i midten ihålig, under det ?-grenen är fyld. 



c/- och '^-hlomställningsaxlarna ha jpå mycket tidiga stadier 

 (vid en diameter af 0,5 — 0,6 mm) mycket likartad bygnad. 

 Epidermis har på tvärsnitt radiärt sträckta celler och bär dels 

 kortskaftade, klotrunda, flercelliga glandelhår, dels längre, 

 bredare, spetsiga hår. Under epidermis ligga ett par sam- 

 manhängande lager koUenkymatiskt förtjockade, här och der 

 med cellmellanrum försedda celler. Barkparenkymet har på 

 tvärsnitt afrundade celler med mellanrum, är knapt assimi- 

 lerande och sträcker sig långt in: afståndet från epidermis 

 till leptomet är hälften af tvärsnittets radie. Kärlknippena 

 ha ännu mycket tunnväggiga element och bilda en sluten 

 krets, som i midten innesluter endast några få märgceller. 



Vid blomningen har d^-blomställningsaxeln i sina nedre 

 delar följande bygnad: Epidermiscellerna fortfarande på tvär- 



