36 GREVILLIUS, ANATOMISKA STUDIER ÖFVER DE FLORALA AXLARNA. 



snitt radiäit sträckta. Kollenkymlagrens antal är på sina 

 ställen förökadt till 4, cellerna ha något starkare väggar än 

 under det nyss omnämda tidiga stadiet. Barkparenkymet är 

 svagt assimilerande, klorofyllförande celler uppträda i några 

 få, skilda små hopar omedelbart under epidermis, vanligen 

 på den sida, der barken har minsta mäktighet; denna sida är 

 alltid den åt stammen vettande (öfre). På denna sida är af- 

 ståndet från epidermis till leptomet ungefär ^/g af tvärsnittets 

 radie, på den motsatta sidan '^|^ af samma radie; sålunda äro 

 de utanför kärlknippena liggande väfnaderna nästan dubbelt 

 så mäktiga på den undre, från stammen vända sidan, som på 

 den motsatta. Leptomet och xylemet bilda slutna mantlar, 

 omslutande en märgcylinder, som märkbart tilltagit i omfång 

 sedan det ofvannärada tidiga stadiet. Såsom af ofvanstående 

 mätningar af de utanför kärlknippena liggande väfnaderna i 

 förhållande till tvärsnittets radie synes, intar dock kärlknippe- 

 cylindern fortfarande ett ganska centralt läge. Xylemets ele- 

 ment äro fortfarande temligen tunnväggiga och försedda med 

 temligen stora lumina. 



Mot slutet af pollinationsperioden, då cf^-blomställnings- 

 axlarna få i hela sin längd ett nästan vertikalt läge, är byg- 

 naden (i de nedre delarna) fortfarande väsentligt densamma; 

 enstaka bastceller ha dock utvecklats, men ha temligen tunna 

 väggar. 



Högre upp, i o^-bloraställningsaxlar af högre ordningar, 

 bilda assimilationscellerna 2 a, 3 sammanhängande lager när- 

 mast epidermis, och koUenkymet saknas alldeles; kärlknippena 

 äro mer sammanträngda mot midten. 



^-hlomställningsshaftet är vid fruktmognaden knapt mer 

 än hälften så tjockt som de nedre delarna af den gemen- 

 samma cf^-blomställningsaxeln vid blomningen. (Häri råder 

 således analoga förhållanden som i stammar och grenar med 

 olika könsfördelning.) KoUenkymet bildar nästan endast ett 

 lager, som till och med här och der är afbrutet af assimila- 

 tionsväfnad, hvilken hos ? uppträder rikligare än i de nedre 

 delarna af ö^-blomställningsaxeln, men knappast så rikligt som 

 i de öfre, smalare axlarna af cf^-blomställuingen. Bastet är 

 tydligt utveckladt, fastän betydligt tunnväggigare än i stam- 

 men, samt bildar en enskiktig, här och der afbruteu mantel 

 strax utanför leptomet. Detta är något mäktigare och försedt 

 med celler med mindre lumina än hos (^-blomställningsaxelns 



