38 GREVILLIUS, ANATOMISKA STUDIER ÖFVER DE FLORALA AXLARNA. 



förstorande af axlarnas diameter, sålunda en ersättning i me- 

 kaniskt afseende för det hos $ starkare utvecklade, äfven 

 mekaniskt funktionerande xylemet. 



En varietet af U. jnlulifera med helbräddade blad: v. 

 Dodartii (Li7i.) förhåller sig antagligen i alla afseenden ana- 

 logt med hufvudarten. Särskildt vill jag påpeka, att äfven 

 här iakttogs, att grenarna äro tjockare, ju flera o^-blomställ- 

 ningar på dem uppträda, äfvensom att kärlknippecylindern i 

 O^-blomställningsaxlarna är mera närmad den öfre sidan. 



Fam. OANNABINE^. 



Humnlus Lupulns L. 



Upsala d. 10 Juli samt i Aug. 1889. De florala skott- 

 systemens hufvudaxel visar vid 5 cm. längd hos c^ vid blom- 

 ningens början följande bygnad nära basen. Epidermiscel- 

 lerna äro på tvärsnitt ungefär kvadratiska eller något radiärt 

 sträckta. Klyföppningscellerna äro höjda öfver epidermis. 

 Innanför epidermis ligga här och der koUenkymgrupper med 

 svagt förtjockade cellväggar och, omvexlande med dessa, ett 

 par lager på tvärsnitt isodiametriska assimilationsceller. Det 

 innersta lagret assimilationsceller är svagt klorofyllförande 

 och fortsattes inåt af ett par lager stärkelseförande parenkym- 

 celler. Härefter vidtager en krets leptomgrupper, som endast 

 äro skilda från hvarandra af de af ett par cellager bestående 

 märgstrålarna. Leptomets element, isynnerhet silrören, ha 

 mycket stora lumina. I utkanten af leptomgrupperna börja 

 grupper af bast att differentieras; de äro dock ännu mycket 

 tunnväggiga och knapt mekaniskt verksamma. Af anilinsulfat 

 färgas de hvarken nu eller i senare stadier (och förhålla sig 

 således häri liksom bastcellerna hos Urtica). Vedcylindern 

 är temligen smal, ungefär dubbelt så tjock som leptomcylin- 

 dern. Kärlen äro redan nu temligen vida. Den af tunn- 

 väggiga celler bestående märgen innehåller i riklig mängd 

 kristalldruser. 



Motsvarande ställe af hufvudaxehi erbjuder vid slutet af 

 blomningen, då blomställningen förlängts till 13 a 14 cm., föl- 

 jande olikheter från blomställningsaxeln vid nyss beskrifna 

 stadium. Epidermiscellerna ha genom de inre väfnadernas 



