BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL, BAND 16. AFD. III. N:0 2. 41 



Fam. POLYGONACE^. 



Rumex thyrsoides Desf. 



Upsala Bot. Trädgård, Juli 1889. c^-stånden äro i all- 

 mänhet kortare och slankigare än ?-stånden. Inga rudiment 

 af" motsatt kön finnas i blommorna. Differentieringen i den 

 anatomiska bygnaden af c/' och ? sträcker sig ända till basen 

 af stånden. På tvärsnitt af stammen 73 on. från spetsen, 

 d. v. s. nära marken är bygnaden ganska olika hos de begge 

 könen (se figg- 3 o. 4, Tafl. II). Denna olikhet yttrar sig först 

 och främst i förekomsten hos $ af interfascikulärt kambinm, 

 som saknas hos c^. Genom denna sammanhängande kambium- 

 cylinders verksamhet blir utsträckningen såväl af de utåt bil- 

 dade delarna, leptom och bast, som af de inåt bildade, hadrom 

 jämte mekaniska element, större hos ? än hos ö^. Kärl- 

 knippena äro så väl hos o^ som ? begränsade utåt och inåt 

 af strängar af mekanisk väfnad, som ha betydligt mindre 

 lumina och tjockare väggar hos ?. Hos d^ öfvergå de inre 

 strängarna utan gräns i de mellan kärlknippena belägna för- 

 vedade väfnaderna, med hvilka äfven de yttre bastbeläggnin- 

 garna här med mer eller mindre tydlig gräns äro förenade. 

 Hos ef finnes alltså en sammanhängande mekanisk mantel, i 

 hvilken kärlknippena ligga inströdda; hos $ är denna genom 

 det kontinuerliga kambiumlagret delad i en yttre cylinder^ 

 bestående af baststrängarna och de dessa sammanbindande, 

 ett — några få lager mäktiga, af kambiet bildade förvedade 

 cellerna, och en inre, bestående företrädesvis af tjockväggiga. 

 långsträckta parenkymceller och derjemte af förvedade, pro- 

 senkymatiska grundväfnadsceller. Leptomet är, som nämdt, 

 starkare utbildadt hos ?. Kärlen äro i hvarje kärlknippe flere 

 hos ?, men ungefär lika vida hos begge könen; på tvärsnitt 

 funnos hos ? i allmänhet 10 — 12, (med svag förstoring) genast 

 urskiljbara, större kärl, hos o^ deremot endast 5 å 8. Stammen 

 är (nb. vid blomningen) hos & tjockare än hos $ vid denna 

 höjd, och denna olikhet fortfar ända upp till basen af blom- 

 samlingen. Sedan afsmalnar den i allmänhet hastigt hos o^, 

 under det den hos $ förblir mera jämntjock, så att den hos 

 denna är lika tjock eller tjockare än hos ef i närheten af 

 spetsen. Under fruktmognaden skjuter den florala delen af 



