4:2 GREVILLIUS, ANATOMISKA STUDIER ÖFVER DE FLORALA AXLARNA. 



$-stammen hastigt i höjden, utan att tillväxa i samma pro- 

 portion i tjocklek, hvadan den vid denna tid vanligen är 

 smalare än motsvarande del af cJ^-stammen, ehuru fortfarande 

 af styfvare konsistens än denna. Hos c^ finnas något flera 

 kärlknippen (på samma höjd) än hos ?. Hos d^ har stammen 

 en central hålighet, hos $ är den fyld (med tunnväggiga 

 märgceller), eller har stundom, på äldre exemplar, en hålighet, 

 som dock är betydligt mindre, än hos c^. — 36 cm. från 

 spetsen uppträder intet interfascikulärt kambium. — 6 cm. 

 från spetsen äro de mekaniska väfnaderna mycket tunnväggiga 

 hos både o^ och ?; kärlknippena (och kollenkymsträngarna) 

 äro talrikare hos 9, motsvarande ^-blomställningens rikare 

 förgrening. 



I och med fruktmognadens fortskridande blifva ?-blom- 

 ställningsaxlarna af olika ordningar styfvare och förtjockas 

 väggarna i de mekaniska cellerna. Samtidigt förtjockas fort- 

 farande genom kambiumrlngens verksamhet nedre delen af 

 stammen hos ?, så att den blir lika grof som hos o^ eller 

 ännu tjockare, under det att c^ icke vidare tillväxer i tjock- 

 lek. På äldre $-exemplar försvinner så småningom det inter- 

 fascikulära kambiet, d. v. s. det öfvergår i utbildade, meka- 

 niska väfnader. Hos unga (/'-stånd finnas antydingar till 

 interfascikulärt kambium, men detta synes snart öfvergå i 

 utbildade väfnader. Hos två sainkönade Ruraax-arter som jag 

 undersökte, nemligen R. salicifolius H. U. och R. sp., fans 

 interfascikulärt kambium. Det synes sålunda blifvit reduce- 

 radt hos c^ af R. thyrsoides i mån af dennas differentiering 

 från ?, och i sambaud med o^:s minskade anspråk på ut- 

 bildning af ledande och stödjande väfnader. 



Rumex Acetosella L. 



På mellersta Oland (Färjestaden), på bördig jordmån, 

 voro i början af Juni 1888 hanstånden större, med tjockare 

 blomställningsaxlar, men slankigare än honståenden. (/"-stån- 

 den ha mycket större tyngd att uppbära än 9-stånden vid 

 blomningen, i det att blommorna äro större och uppträda 

 mycket rikligare hos c/. Bygnaden hos blomställningsaxlarna 

 är mycket olika hos de olika könen: den mekaniska cylindern 

 felas hos cZ-stånden, koUenkymet är mera utveckladt och mera 

 framspringande på stjälken hos c/-stånden, märgen intar större 



