BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 16. AFD. III. N:0 2. 51 



endast omärkligt framspringande, de -2 alternerande deremot 

 skarpt utskjutande, och skarpare hos ef än hos ?. Stärkelse- 

 slidan är tydligt utbildad och har ett vågigt förlopp. Afstån- 

 det från epidermis till stärkelseslidan är hos cj^ Vg) hos 9 \ . 

 af tvärsnittets radie. Strax innanför stärkelseslidan och omedel- 

 bart utanför hvarje kärlknippe ligger en på tvärsnitt halfmån- 

 formiff orupp af stora, tunnväo-mo-a, i stammens länofdriktninof 

 betydligt sträckta celler med till största delen vattenklart inne- 

 håll. Denna väfnad tjenstgör sannolikt som vattenreservoar. 

 Kärlknippenas element äro, med undantag af kärlen, tunn- 

 väggiga. Mellan kärlknippena begränsas stärkelseslidan inåt af 

 en småcellig, tunnväggig, något förvedad (endast på nedre delar 

 af stammen förtjockad), vir grundväfnaden uppkommen väfnad, 

 som inåt så småninoom öfvergår i den storcelligrare märgen. 

 Interfascikulärt kambium saknas sålunda. (Längre ned på 

 stammen uppträder emellertid ett sådant och bildar inåt nya, 

 här tjockväggiga stereomatiska celler, som tillsammans med 

 kärlknippena bilda en stark cylinder). Kärlknippena äro flera 

 i $-stammen än i cf-stamraeu (i den förra, på 6 cm. afstånd 

 från spetsen, cirka 12, i den senare cirka 9). 



(f^-hlomställningsaxeln har i utbildadt stadium, vid hlom- 

 niugen, följande bygnad i närheten af basen. Under epidermis 

 ligger ett cellager med isynnerhet ytterväggarna kollenkv- 

 matiskt förtjockade. Detta lager sammanhänger löst med de 

 underliggande och synes på flera ställen vara skildt från dessa 

 (något som dock möjligen kan ha uppstått genom prepareringen). 

 Barkparenkymet är assimilerande med på tvärsnitt rundade 

 celler. Kärlknippena ligga ungefär midt emellan centrum och 

 epidermis eller något närmare epidermis, ha således mera cen- 

 tralt läge än i stammen; de äro 5 till antalet och ha mindre 

 omfång och element med mindre lumina än i stammen. Den 

 vattenförande (?) väfnaden mellan leptomet och stärkelseslidan 

 har färre, men nästan lika stora celler som i stammen. Grund- 

 väfnadsparenkymet mellan kärlknippena är på flera ställen för- 

 vedadt och bildar tillsammans med i kärlknippena strax innan- 

 för leptomet befintliga förvedade celler en på få ställen af- 

 bruten, temligen svag stereomatisk cylinder. Märgen är (liksom 

 hos stammen, åtminstone i dess öfre delar) tät. / de öfre^ 

 smalare internodierna förenklas bygnaden så tillvida, att kärl- 

 knippenas antal förminskas (till 3 å 4) och ingen stereomatisk, 

 förvedad väfnad vare sig i grundväfnaden mellan kärlknippena 



