56 GREVILLIUS, ANATOMISKA STUDIER ÖFVER DE fXORALA AXLARNA. 



oaktadt blomställningsaxelns mycket större tjocklek, högst obe- 

 tydligt större mäktighet än hos A. tataricum. Dessutom är 

 den, såsom nämdt, hos A. tataricum starkare, tjockväggigare och 

 mera bastliknande. För öfrigt saknas äfven tjockväggiga ele- 

 ment i xylemet hos A. pseudoplatanus. De mekaniska väfna- 

 derna äro således betydligt starkare utvecklade hos A. tataricum. 

 Med afseende på de specifikt ledande elementen råder ett mot- 

 satt förhållande. Bloinställningsaxelns större diameter hos A. 

 pseudoplatanus betingas isynnerhet af dessa väfnaders, och mest 

 af harkparenkymets utveckling. Afven leptomet och xylemet 

 ha större omfång än hos A. tataricum. Kärlen ha nästan dub- 

 belt så stora lumina och uppträda mycket talrikare och tätare 

 än hos A. tataricum. De ledande elementens starka utveckling 

 hos denna art i jemförelse med A. tataricum står i samband 

 med den längre blomställningen och de rikligare uppträdande 

 blommorna, och hvad särskildt beträffar kärlens jeraförelsevis 

 betydande vidd ocli antal, beror detta säkerligen af de stora 

 och starkt afdunstande vingfrukterna. Vid fruktmognaden upp- 

 träder i de nedre delarna af blomställningsaxeln kork. Med 

 afseende på väfnadernas relativa omfång, har märgen relativt 

 lika stor mäktighet som hos A. tata7'icum, hvadan kärlknippe- 

 cylindern är belägen ungefär midt emellan epidermis och cen- 

 trum hos både A. tataricum och A. pseudoplatanus. 



Såväl cf^-blomskaften som de samkönade blommornas skaft 

 äro nedhängande. <:^-blomskaften^ som ha samma tjocklek som 

 hos A. tataricum, visa vid, hlomnivgen följande afvikelser i byg- 

 naden från denna arts (/'-blomskaft. Kärlknippena äro samman- 

 trängda i en mera jemn cylinder, hvars yttre omkrets liksom 

 hos A. tataricum ligger ungefär midt emellan epidermis och 

 centrum, men hvars tjocklek är större än hos A. tataricum; mär- 

 gens volym är i motsvarande grad inskränkt. Kärlen äro genom 

 sin (visserligen fortfarande obetydliga) vidd på tvärsnitt tydligt 

 skönjbara från de öfriga vedelementen, hvilket icke är förhål- 

 landet hos A. tataricum. För öfrigt är bygnaden ungefär den- 

 samma som hos denna art. Bast och kollenkym saknas. Kri- 

 staller och kristalldruser finnas såväl i märg som bark. 



Beträffande de samkönade blommornas skaft, har jag icke 

 haft tillfälle att undersöka dem annat än i fruktm,ognadsstadier. 

 Redan under de första fruktmognadsstadierna (ocli äfven under 

 blomningen?) äro de betydligt tjockare än o^-skaften. Epi- 

 dermiscellernas ytterväggar äro tjockväggigare än hos cJ^-skaften. 



