lUHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 16. AFD. III. N:0 2. 63 



i don mellan affällningszoneu och blomman belägna delen äro 

 återigen mindre utsträckta på längden än i regionerna på 

 andra sidan af aflfällningslagret, och de innanför kärlknippena 

 liggande grundväfnadscellerna äro föga eller icke mera lång- 

 sträckta än i affällningslagret. På grund af affällningslagrets 

 bygnad, jemförd med bygnaden af de öfriga delarna i skaftet, 

 jämte hvad som nyss är omnämdt om dess olika höjd på 

 olika utvecklingsstadier, anser jag dess primära funktion vara 

 att tjänstgöra som tillväxtlager för skaftet, och att denna 

 funktion är mera verksam i riktning nedåt, mot blomatäll- 

 ningsaxeln än uppåt, mot blomman; detta så mycket mer som 

 ingen embryonal väfnad kan upptäckas vid basen af skaftet. 



På mycket unga och korta '^-blomskaft före blomningen (se 

 fig. 1, Tafl. IV) saknas kollenkym och mekanisk ring. Den se- 

 nare är dock redan mer eller mindre tydligt antydd genom en 

 strax utanför kärlknippena liggande ring af några få lager små- 

 lumiga, tunnväggiga celler. Innanför epidermis ligger en väf- 

 nad af på tvärsnitt isodiametriska, på längdsnitt i blomskaftets 

 längdriktning sträckta tunnväggiga celler, som bilda flera lager 

 utanför klorofyllparenkymet. De yttersta, närmast innanför 

 epidermis belägna lagren äro kännetecknade af något mindre 

 lumina, förorsakade af uppträdandet af sekundära långväggar. 

 Dessa lager ge upphof till kollenkymet. De inre lagren der- 

 emot bestå af något vidare celler och utgöra bildningshärden 

 för en väfnad, som torde tjenstgöra som vattenväfnad, och 

 till hvilken jag längre ned skall återkomma. Kärlknippena 

 äro liksom i stammen 10, men ordnade liksom i o^ blom- 

 ställningsaxeln och o^-blomskaftet, och ännu mera utpregladt 

 än i dessa, i en enkel krets. Deras element äro ännu en- 

 dast svagt utvecklade; dock lika kraftigt eller kraftigare än 

 hos cf-blomskaftet vid full blomning. Afven de i de cen- 

 trala delarna belägna grundväfnadscellerna äro klorofyllförande. 



/ de första stadierna efter blomningens slut är hos ?- 

 skaftet (se* figg. 5, Tafl. III, och 2, Tafl. IV) kollenkym 

 utveckladt, men icke ordnadt i framspringande åsar, utan 

 bildande under den småcelliga epidermis ett nästan öfverallt 

 sammanhängande smalt lager af ovanligt korta celler med 

 sneda eller horizontela tvärväggar. Omedelbart innanför 

 kollenkymet ligger en af vanligen 2 — 3 lager mycket stora 

 och tunnväggiga, på tvärsnitt nästan isodiametriska, vanligen 

 något radiärt sträckta, på längdsnitt mer eller mindre isodia- 



