BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANBL. BAND 16. AFD. III. N:0 2. 67 



Stammen har i hufvudsak likartad bygnad som hos de 

 förut omtalade Ciicurbitacéerna. KoUenkymsträngarna intaga 

 icke blott stammens åsar, utan uppträda äfven utefter sidorna, 

 afskilda genom vanligtvis smärre partier assimilationsväfnad, 

 som sinsemellan äro sammanbundna genom ett par klorofyll- 

 förande, innanför kollenkymsträngarna liggande lager. Dessa 

 lager saknas dock innanför de större, åsarna bildande kollen- 

 kymsträngarna. Kärlknippena ligga mer eller mindre tydligt 

 i 2 kretsar åtskilda af grundväfnad och äro vanligen öfver 10. 

 Håren äro klubblika, bildade af en enkel cellrad. 



/ knoppstadiet råder, efter hvad jag kunnat se, ingen 

 skilnad i bygnaden hos c^- och '^-hlom.stäUningsaxlarna, med 

 undantag af de senares något mera plattade form. På 1,5 cm. 

 långa sådana (se fig. 7, Tafl. IV) äro epidermiscellerna på tvär- 

 snitt radiärt sträckta, på längdsnitt något, ehuru icke mycket 

 lonofitixdinelt sträckta och tunnväo-gijja. De khxbblika håren 

 äro talrika. Klyföppningarna äro temligen talrika och af 

 vanlig bygnad. Under epidermis utbreder sig en nästan full- 

 ständigt sammanhängande mantel, bestående af några lager 

 svagt kollenkymatiskt förtjockade celler. Innanför denna bil- 

 dar assimilationsväfnad en en fullkomligt sluten mantel af flera 

 lager på tvärsnitt rundade, på längdsnitt något longitudinelt 

 sträckta celler. Den assimilerande verksamheten svnes sålunda 

 vara kraftigt utvecklad hos både o^- och ?-axlar redan i detta 

 tidiga stadium. Den mekaniska cylindern är antydd af en 

 strax innanför assimilationsväfnaden belägen sluten ring, bil- 

 dad af flere lager tunnväoforioa. smålumisra, i axelns länod- 

 riktning sträckta och något snedväggiga celler. Kärlknippena 

 äro ordnade i en krets till ett antal af ungefär 9; somliga af 

 dem äro vanligen icke fullt skilda från hvarandra; deras ele- 

 ment äro ännu temligen svaga. 



Vid blomningen (jemf. figg. 1, 2, 4, 5, Tati. V) är, såsom 

 nämdt, d^-hlomställningsaxlarna betydligt mera sträckta än 

 '^-hlomställningsaxlarna. Då dertill kommer, att (/'-blommorna 

 äro mycket större än 9-blommorna, så ligger häri förklaringen 

 till det förhållande, att utbildningen såväl af de stödjande som 

 ledande väfnaderna i detta stadium hunnit längre hos o^- än 

 hos 9-blomställningsaxlarna. Hos ö^-blomställningsaxeln, som 

 äfven på tjockleken är mera utbildad än ?-blomställnings- 

 axeln, är i de närmare stammen befintliga delarna den meka- 

 niska manteln förvedad och starkt utbildad, icke synnerligen 



