68 GREVILLIUS, ANATOMISKA STUDIER ÖFVER DE FLORALA AXLARNA. 



mycket svagare än i stammen, och äfveu de större grund- 

 väfnadsceller, som ligga mellan ringen och kärlknippena, 

 äro förvedade och temligen tjockväggiga och öfvergå när- 

 mast kärlknippena åter i mindre, likaledes förvedade celler, 

 under det att hos 9 den mekaniska manteln fortfarande endast 

 antydningsvis är till finnandes. Kärlknippena äro mera ut- 

 vecklade och särskildt kärlen större hos ö^. För öfrigt är 

 både hos ef- och ?-axlar kollenkymet typiskt utbildadt och 

 har delvis undanträngt assimilationsväfnaden, så att denna nu- 

 mera egentligen blott uppträder i med kollenkymsträngarna 

 alternerande strängar och sällan utbreder sig innanför kollen- 

 kymet. Hår förekomma fortfarande, ehuru sparsammare än i 

 knoppstadiet, och sitta glesare hos c^. Epidermiscellerna ha 

 blifvit mera sträckta i longitudinel och tangentiel riktning än 

 förhållandet var i knoppstadiet, och i högre grad hos ef. 

 Assimilationscellerna ha likaledes blifvit något, ehuru icke 

 mycket mera longitudinelt sträckta. 



/ fruktmognadsstadierna sträckes ^-hlomställningsaxeln 

 ytterligare, men uppnår icke cf-blomställningsaxlarnas längd. 

 Under det att dessa senare icke förändras till sin bygnad efter 

 blommornas affallande, utbildas väfnaderna fortfarande hos 

 ?-axlarna i mån af frukternas mogning, så att slutligen både 

 de ledande och stödjande elementen i styrka öfverträffat 

 eller åtminstone uppnått motsvarande väfnader hos de fullt 

 utbildade cf-axlarna (jemf. figg. o o. 6, Tafl. V). Hos ?-ax- 

 larna vid fruktmognaden var tjockleken fortfarande något 

 mindre än hos cf-axlarna vid eller efter blomningen, men de 

 mekaniska väfnaderna åtminstone lika starka; den förvedade 

 cylindern hade till och med mera förtjockade cellväggar och 

 mindre lumina än hos cf-axlarna. För öfrigt var bygnaden hos 

 begge könen temligen lika: kärlknippena ungefär lika om- 

 fångsrika och uppträdande i en krets till ett antal af cirka 8. 



Blomskaften erbjuda i knoppstadiet (se fig. 4, Tafl. IV) 

 nästan lika bygnad hos begge könen. Epidermiscellerna äro 

 på tvärsnitt radiärt sträckta. Kollenkymet är knappast antydt; 

 det börjar kanske differentieras något tidigare hos 9. Samtliga 

 grund väfnadscellerna synas vara assimilerande. Hos 9-skaftet 

 är den mekaniska cylindern redan antydd genom en vanligen 

 alldeles sammanhängande mantel, bestående af små och tunn- 

 väggiga celler. Hos ef är denna mantel icke så tydlig och 

 på flera ställen afbruten. De 6 a 7 kärlknippena äro (liksom 



