BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 16. AFD. III. N:0 2. 69 



öfverallt hos alla här undersökta Cucurbitacéer) bikollaterala, 

 och ungefär lika svaga hos c^ och ? samt belägna i en krets. 

 Håren äro talrika hos båda könen. 



I blomningsstadiet är '^-blomskaftet (se fig. 5, Tafl. IV) 

 ännu temligeu kortskaftadt. KoUenkymet är, ehuru temligen 

 svagt, difFerentieradt. Assimilationsväfnaden bildar fortfarande 

 en sluten, temligen tjock mantel. Den mekaniska cylindern 

 är fortfarande endast antydd af eu innanför assimilations- 

 väfnaden liggande Ijns, oförvedad zon, som är tjockast och 

 har de flesta lagren utanför kärlknippena. Dessa ligga i en 

 temligen central ring och bilda numera 4 a 5 tydligt skilda 

 strängar. De inre grundväfnadscellerna sjmas fortfarande vara 

 assimilerande. 



Det blommande ef -skaftet (se lig. 6, Tafl. IV) är mycket 

 längre än ?-skaftet i samma stadium och äfven något starkare 

 bygdt så till vida, att den mekaniska cylindern i de nedre 

 delarna af skaftet har något, ehuru svagt, förtjockade och 

 förvedade cellväggar. Cylindern är dock smalare än den, som 

 näradt, endast antydningsvis hos $ för handen varande, hvadan 

 den sålunda hos den senare är till sin anläggning starkare. 

 Det blommande ^-blomskaftet är jemförelsevis kraftigare assi- 

 milerande än (/'-blomskaftet, i det hos ?-skaftet hela bark- 

 parenkymet, hos c/" deiemot blott en del deraf är klorofyll- 

 förande. A andra sidan har barkparenkymet i sin helhet 

 större utsträckning hos (/"-skaftet. Kärlknippena äro relativt 

 mera omfångsrika hos det blommande ?-skaftet. Kärlen äro 

 något vidare hos detta. 



Fruktskaftet har följande bygnad (jemf. fig. 7, Tafl. V). 

 Epidermiscellerna ha yttre och mellanväggarna starkt kuti- 

 kulariserade, som det tyckes i synnerhet i de öfre, smalare 

 delarna af skaftet. KoUenkymet är temligen väl utveckladt 

 och bildar en åtminstone i det närmaste sluten mantel. Innan- 

 för den af stärkelseslidan inåt begränsade, tjocka, men icke 

 synnerligen klorofyllrika assimilationsmanteln vidtager den 

 mycket starkt utvecklade mekaniska cylindern. Denna är 

 bildad af flera lager tjockväggiga, förvedade celler, som samt- 

 liga äro starkt radiärt sträckta. Denna radiära sträckning 

 torde kunna vara af betydelse såväl i mekaniskt som led- 

 ningsafseende. Mellan kärlknippena är den mekaniska ringen 

 på vissa ställen afbruten af oförvedade, äfvenledes radiärt 

 sträckta grundväfnadsceller, som i form af märgstrålar sam- 



