70 GREVILLIUS, ANATOMISKA STUDIER Ö^^^;R DE FLORALA AXLARNA. 



manbinda den yttre grundväfnaden med den inre. Kärl- 

 knippena ha ett nästan centriskt läge. Deras element synas 

 icke märkbart ha tilltagit i vidd sedan blomningsstadiet. Håren 

 äro sparsamma. 



Cucurbita melauospernia Al. Br. 



Upsala Bot. trädgård, Juli 89. De undersökta exemplaren 

 voro nedliggande, på sluttande mark. 



Stammen utmärkte sig för sin i förhållande till tjockleken 

 svaga bygnad. Den egentliga mekaniskt verksamma väfnaden 

 är kollenkyraet, som bildar en sammanhängande, på olika 

 ställen olika tjock subepidermal mantel. Den innanför den 

 svaga assimilatiousmanteln belägna, förvedade mekaniska cy- 

 lindern består visserligen af flera cellager, men har temlis^en 

 tunna cellväggar och stora lumina. Klyföppningarna äro spar- 

 samma. De af mycket vida element bildade kärlknippena 

 ligga, såsom vanligt är hos Cucurbitacéerna, i 2 alternerande 

 kretsar, af hvilka den yttre kretsen har mindre knippen, som 

 ligga hvart och ett innanför en föga framspringande ås. 

 Kollenkymet är i dessa åsar något tjockare än på mellan- 

 liggande ställen. Stammens midt intages af en jemförelsevis 

 liten, mellan de inre kärlknippeua något inskjutande luft- 

 gång. 



d^-skaft i hnoppstaåium (se fig. 1, Tafl. VI). Kollenkymet 

 är ganska väl utveckladt och bildar en nästan sammanhängande 

 mantel, då den mycket smala, fullkomligt sammanhängande 

 assimilatiousmanteln endast stöter på få ställen omedelbart till 

 epidermis. Assimilationsparenkymet fortsattes inåt af den 

 småcelliga, tunnväggiga väfnaden, som utgör anlaget till den 

 mekaniska manteln. Denna väfnad bildas af några få lager 

 något klorofyllförande celler, är något ojemn och endast på 

 mycket få och korta ställen afbruten af en eller annan assi- 

 milerande större cell eller någon mer eller mindre klorofylliVi 

 grundväfnadscell. Kärlknippena äro liksom i stammen full- 

 komligt skilda af grundväfnad och bilda 2 alternerande kret- 

 sar, som dock här och der ha tendens att öfvergå i en enda. 



^-knoppskaftet är betydligt kortare än o^-skaftet i mot- 

 Evararande utvecklingsstadium (se fig. 2, Tafl. VI), och visar i 

 anatomiskt afseende följande skilnader från detta. Assimila- 

 tionsväfnaden är betvdligt kraftigare och sträcker sig- äfven in 



