BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 16. AFD. III, N:0 2, 71 



mellan de temligen långt in belägna kärlknippena, samt upp- 

 fyller mellanrummet mellan dessa senares yttre delar och de 

 ljusa, småcelliga beläggningarna, som, liksom hos ef, utgöra 

 härden för utvecklingen af den mekaniska manteln. Dessa be- 

 läggningar, som, liksom hos cf-knoppskaftet, ha mycket tunna 

 väggar, ha dock betydligt olika utseende hos d^- och 9-knopp- 

 gkaftet. Hos det senare bilda de icke någon sammanhängande 

 mantel, utan äro afskilda i på tvärsnitt halfmånformiga ske- 

 nor; ') hvarje sådan skena kan ligga utanför ett eller flera 

 kärlknippen, och är mycket mäktigare, samt skjuter till följe 

 af den utanför liggande kraftiga assimilationsväfnaden längre 

 in än motsvarande väfnad hos ö^-knoppskaftet. De i tan- 



eentiel riktning; mest utsträckta skenorna ligcra innanför skaf- 

 ts c c^cr» 



tets åsar, som här äro mera framskjutande än hos cf-knopp- 

 skaftet och jemförelsevis ännu mera än i stammen. Såsom 

 nämdt, fortsattes assimilationsväfnaden äfven innanför de 

 halfmånformiga skenorna, hvadan dessa ligga helt och hållet 

 inbäddade i klorofyllväfnad. Kärlknippena äro mera oregel- 

 bundet ordnade, nästan i en enda krets, och tjockare än hos 

 O^-knoppen. De ytterst belägna äro mycket större än de inve, 

 hvilket förhållande icke så tydligt framgår hos cf-knoppen; 

 vidare äro de betydligt mäktigare och uppträda i något större 

 antal än hos denna — resp. cirka 16 och 12. Kärlen äro 

 ungefär lika vida hos ö^- och ?-knoppskaftet. Grundväfnads- 

 cellerna äro stora och nästan kubiska eller sträckta horizon- 

 telt; och detta mera hos $- än (/'-knoppskaftet. Håren äro 

 såväl hos o^- som $-knoppskaften, liksom för öfrigt äfven i 

 stammen, af 3 slag: dels långa grofva, koniska, bestående i 

 största delen af en cellrad och hvilande på en mer eller 

 mindre bred, af åtskilliga celler bildad bas; dels mindre, 

 likaledes koniska och af en cellrad bildade, men med den 

 näst yttersta cellen klotlikt uppsväld; dels slutligen ännu 

 mindre, bestående af ett kort skaft och ett flercellifft, änd- 

 stäldt hufvud. Alla dessa hår förekomma rikligare och äro 

 större hos ?- än hos ö^-knoppskaftet. 



d^-skaftet vid slutet af blomningen, strax innan blomman 

 alfallit. Kollenkymet är fortfarande den enda egentligen 



') Jmf. F. Bessek, 1. c. P. 25 omnämner förf. likartade skenor i J- 

 blomskaftet af Cucvrbita Pepo. Här anföras emellertid ingen principiel 

 skilnad i bygnaden af (5- och J-blomskaften; tvärtom säger förf., p. 2&: 

 >Der Stiel der männlichen Bliite ist genau so gebaut, wie der der weib- 

 lichen im Jugendzustand». 



