ÅTERBLICK. 



Innan jag ingår på en sammanfattande framställning af 

 den inve bygnaden af de ofvan behandlade arternas florala 

 axlar, vill jag i korthet redogöra för de viktigaste resultat, 

 till hvilka jag kommit i afseende på deras yttre, morfolo- 

 giska karaktärer, samt för den enligt min tanke sannolika 

 betydelsen af dessa, liksom äfven af könens olika placering 

 på stånden. 



Hos åtskilliga af de imdersökta arterna äro antingen både 

 c^- och ^-blommorna (ex. Dioscorea quinquelohd), eller blott 

 ettdera slaget (ex. 9-blommorna af Hunmlus Lupnlus) fästa 

 omedelbart, utan skaft på blomställningsaxlarna. I de fall, 

 då enskilda blomskaft finnas hos begge könen, äro de van- 

 ligen redan till det yttre olika hos d^ och $. I de flesta fall 

 äro de vid blomningen kortare och tjockare hos ? än hos c^. 

 Detta är förhållandet med Sagittaria sagittcefolia, Ricinus 

 communis, Cyclanthera pedata och C. explodens, Bryonia alha, 

 Cucurbita melanosperma och C. maxima, Astrantia minor f. 

 Hos Hydrocha7'is moi^sus rance äro ^-blomskaften redan i knopp- 

 stadiet mycket tjockare än de fullt ixtbildade ö^-blomskaften, 

 men derenaot (under blomningen) längre än dessa. Detta 

 senare är äfven fallet hos Mercurialis perennis, som för ofri gt, 

 liksom de förra, har tjockare $- an o^-skaft. Somliga af de 

 undersökta Segonia-nYterna, särskildt S. Daviesii, hafva sma- 

 lare $- än (/"-blomskaft. Hos de undersökta ^cer-arterna äro 

 de samkönade blommornas') skaft vid blomningen icke eller 

 obetydligt tjockare än o^-skaften. 



Hos Cyclanthera explodens äro 9-blom skaften plattade, 

 utan utskjutande lister, med den större diametern gående 

 tangentielt i förhållande till hufvudaxeln, under det att c^- 

 blomskaiten äro mera trinda (äfvenledes utan lister). Samma 

 är förhållandet med c^- och ^-blomskaftens form hos de 

 undersökta Begonia-Q.r%eviixa. Hos Cyclanthera pedata är ?- 



') Jemf. noten, p. 54. 



