80 GKEVILLIUS, ANATOMISKA. STUDIER OFVER DE FLORALA AXLARNA. 



äro cj^-blomställningsaxlarnfi vanligen betydligt mera utdragna 

 på längden än $-blomställningsaxlarna. Denna skilnad i längd 

 står sannolikt dels i samband med poUinationen, dels med 

 den, åtminstone i de senaste utvecklingsstadierna, mycket olika 

 tvngd, ef- och 9-blomställningsaxlarna hafva att uppbära, då 

 nemlisfen denna tvna^d blir lättare att bära, iu kortare vid- 

 fästningsaxeln är. Redan under knoppstadierna förefinnes 

 denna skilnad i längd, till och med bos Bryonia alha. Hos 

 denna sistuämda utgör ö^-axelns större längd sannolikt ett 

 expositionsmedel för c?^-blommorna, som dessutom äro större 

 än $-blommorna och ha längre skaft än dessa; det är nem- 

 ligen, såsom förut nämdt, af vikt för diklina, entomofila växter, 

 att c^-blommorna i allmänhet besökas af insekterna före 9- 

 blommorna. — För öfrigt torde den ofvan nämda, mycket ofta 

 förekommande olikheten i längd af de enskilda o^- och 9- 

 blomskaften af en och samma art, ega liknande betydelse som 

 den nyss anförda längdskilnaden hos florala axlar af lägre 

 ordningar. 



Vanligen ha de 9-liga florala axlarna större tjocklek än 

 de (/'-liga i blomstadiet, stundom (Humulus) redan i knopp- 

 stadiet. För att endast taga ett exempel, framträder detta 

 särdeles tvdligt hos SjjarganiKm, der en mycket skarp skilnad 

 i tjockleken visar sig vid öfvergången från det öfversta af de 

 internodicr, som upbära 9-blomsämlingar, till det närmast 

 öfver sittande o^-internodiet. Den större tjockleken hos V- 

 axlarna bidrager dels att gifva dessa nödig fasthet i och för 

 uppbärandet af frukterna, dels att lemna större utrymme åt 

 de väfnader, som afse ledandet af vatten och plastiska byg- 

 nadsämnen, af hvilka 9-blommorna naturligen hafva mera 

 behof än o^-blommorna, i anseende till frukternas utveckling. 

 Få samma sätt förhåller det sig med de enskilda blomskaften, 

 hvilka, såsom ofvan är nämdt, mycket ofta äro tjockare hos 9- 

 Bryonia alba bildar ett undantag från nyssnämda regel, i det 

 att här (/'-blomställningsaxlarna äro tjockare än 9-blomställ- 

 ningsaxlarna, och detta under alla stadier. Till och med vid 

 fruktmognaden uppnå icke 9-hlomställningsaxlarna i tjocklek 

 (/-blomställningsaxlarna vid full blomning. De senare hafva 

 i blomningsperioden till följd af sin större utsträckning på 

 längden, samt sina betydligt större och rikligare uppträdande 

 blommor mera behof af fasthet, och denna åstadkommes till 

 stor del genom deras tilltagande i tjocklek. 9-blomställnings- 



