BIIIANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 16. AFD. III. N:0 2. 93 



Barken. Hos (/'-interaodierna af Sparganium ramosum 

 är barkparenkymet relativt lika mäktigt eller till och med 

 något mäktigare än hos $-internodierna, samt minst lika kraf- 

 tigt assimilerande som hos dessa. Hos ?-internodierna af denna 

 art ligga i barken större celler rikligt inströdda bland de 

 mindre; hos o^-internodierna deremot äro de större cellerna 

 sparsammare och bilda färre lager. Barken har hos ?-blom- 

 ställningsaxlarna af Quercus macrajithera relativt större mäk- 

 tighet (dess radie är åtminstone hälften af tvärsnittets radie) 

 än hos c^-blomställningsaxlarna (der radien är 0,3 a 0,4 af 

 tvärsnittsradien). Absolut taget är dess raäktighet ännu mycket 

 större hos ?, till följd af dennas större tjocklek. ?-blomställ- 

 ningsaxlarna ha hos denna art i barken två väfnader utvecklade, 

 som saknas hos o^-blomställningsaxeln, nemligen bast och 

 brachysklerenkym. Assimilationsparenkymet är kraftigare 

 assimilerande hos 9- än hos c^-blomställningsaxlarna af Urtica 

 magellanica, samt äfvenledes hos U7'tica jnlulif era, åtminstone 

 vid jemförelse med de nedre delarna af ö^-axeln. Barkens 

 relativa mäktighet är hos Urtica pilulifera betydligt mindre 

 hos ? än hos ef, beroende på kärlknippenas mycket betyd- 

 ligare mäktighet hos 9-axeln. Hos 9-blomställningsaxeln af 

 Mercurialis jyeremiis bildar barkparenkymet, och företrädesvis 

 assimilationsväfnadeu, 4 mäktiga åsar, ef -blomställningsaxeln 

 är mera trind. 



Märgen (resp. den innanför den mekaniska manteln lig- 

 gande delen af gruudväfuaden) är uppfyld af stärkelse hos 

 ?-internodierna ai^ Spai^ganiujn ramosum', ef -internodierna sakna 

 sådan. Märgen är hos Quercus macranthera i 9-blomställnings- 

 axeln relativt mindre mäktig, men absolut mäktigare än hos 

 ef -blomställningsaxeln. Dioscorea quinqxieloha har hos ef -blom- 

 ställningsaxeln oförvedad, central grundväfnad, hos 9-blom- 

 ställningsaxeln är denna deremot vid fruktmognaden förvedad 

 och tjockväggigare. Quercus macranthera har den centrala 

 delen af märgen försedd med förtjockade väggar hos 9-blom- 

 ställningsaxeln, hos ef -axeln äro de betydligt tunnväggigare. 

 Märgen har betydligt mindre utsträckning, såväl relativt som 

 absolut, hos 9- än hos ef -axlarna af Urtica magellanica. Hos 

 9 af Urtica dioica har märgen något större utsträckning än 

 hos 9 af nyssnämda art, 9 af Urtica pilulifera har märg- 

 cellernas väggar märkbart förtjockade, hvilket icke är hän- 

 delsen hos ef. 



