BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 16. AFU. III. N:0 2. 97 



laina af stammen; den är temligen svag hos begge könen, 

 och betydligt svagare hos ö^-stånden. Hos Runiex Aretosella 

 saknas i blomningsstadierna mekaniska element, med undantag 

 af kollenkym, i de florala delarna af (/'-stammen, under det 

 att 9-stånden, åtminstone i de nedre florala delarna, ha en 

 fullt verksam mekanisk mantel, i hvilken kärlknippena ligga 

 inneslutna. 



Veddelen är under alla stadier mäktigare och försedd 

 med tjockväggigare element på samma höjd hos ?- än hos 

 c^-stammen af Urtica mageUanira, Rtimex thi/rsoides, Spinacia 

 oleracea. 



Leptomet är absolut mäktigare hos ?- än hos cf-stammen 

 af Urtica mac/ellanica, Rumex tliyrsoides, Spinacia oleracea. 



Kärlen äro ungefär likartade hos ö^- och ^-stammar af 

 Urtica magellanica; hos Rurnex thyrsoides äro de lika vida, 

 men uppträda i större antal hos ?-stammen. 



Den större raäktigheten af de ledande och stödjande ele- 

 menten hos $-stammen af Rumex thyrsoides åstadkommes 

 genom verksamheten af ett interfascikulärt kambium, som 

 åtminstone under vissa utvecklingsperioder saknas hos cf^- 

 stammen. Hos Spinacia är interfascikulärt kambium utveck- 

 ladt hos begge könen; det går längre upp på stammen hos?. 



Urtica dioica förhåller sig på väsentligen samma sätt som 

 U. magellanica. Mercurialis perennis har i de öfre delarna af 

 stammen ungefär likartad bygnad hos c/'- som $-stånden. 

 Stammen är dock ihålig hos o^, inuti tät hos ?. De nedre 

 regionerna har jag icke undersökt. Hos Urtica pilulifera, 

 hvilken, såsom förut är nämdt, har olika tjocklek på stammen 

 i mån af könens olika proportioner, går parallelt härmed en 

 olika stark utbildning af väfuaderna. Dessa olikheter gå i 

 allmänhet taget i samma riktning som de nyss anförda skilj- 

 aktigheterna mellan ef- och 9-stnmmar hos dioika arter. 



