12 ALIDA OLBERS, OM FRUKTVÄGGENS BYGGNAD HOS LABIATERNA. 



så när som på midtlamellen, som förblir oförändrad ^). I 

 olika kemiska reagens visa dessa celler olika reaktioner. Så 

 blifva de i saltsyra och ättiksyra röda, i utspädd kalilut grön- 

 blå och förete således ungefär samma reaktioner som skiktet 

 B hos Satureja ^). Förutom detta cellager består skiktet B 

 af några utomkring detta liggande lager bruna, tunnväggiga 

 celler, som kunna vara såväl korta som något långsträckta. 



Yttre epidermis påminner mycket om samma cellager 

 hos Calamintha. Den har stora, isodiametriska celler med 

 brunt cellinnehåll och tjocka, ljusa, vid vattnets tillträde i 

 slem förvandlade väggar (fig. 16). Detta slem utbreder sig 

 på delfruktens yta, sedan det sprängt kutikulan och en der- 

 under befintlig tunn lamell, och af denna omständighet be- 

 tingas naturligtvis det slemöfverdrag frukten får i vatten ^). 

 Ofta sluter sig den ena öfverhudscellen ej omedelbart intill 

 den andra, utan mellan dem finnas mellanrum, som äro fylda 

 af små korta, bruna celler. Dessa celler äro emellertid rätt 

 svåra att urskilja och visa sig ofta som tjocka, bruna väggar, 

 som ligga mellan de stora ljusa cellerna. Troligen bestå de 

 tjocka väggar, som finnas mellan yttre öfverhudens celler hos 

 Calamintha, äfven af dylika små celler, ehuru de ej kunnat 

 direkt påvisas. (Jämför fig. 13 och 16) ^). 



Foten består af korta gråaktiga celler med porer. 



Ajugoideae. 



Teucrium. 



Teucrium scorodonia L. De fyra delfrukterna äro små 

 och rundade utan skarpa ränder; nedtill äro de litet samman- 

 vuxna. Fot saknas. 



') Dessa celler hafva af Chatin iakttagits först sedau genom om- 

 vandlingen i slem allt utom midtlamellen bortgått derifrån; deraf hans 

 uttryck, att de äro »vides de toute matiére organisée». 



^) Omnämnes ej af Kraus, liksom ej heller dessa cellers egenskap 

 att utveckla slem (1. c. sid. 112—113). 



^) Chatin omnämner ej, att Melissarfrukten i vatten omger sig med 

 slem, men väl, att den vid tryckning erhåller ett klibbigt öfverdrag (une 

 sorte d'atmosphére visqueuse), hvilket han anser bero på att cellväggarne 

 i yttre epidermis vid tryckning lätt gå sönder och cellinnehållet, som är 

 kornigt och slemaktigt (granuleux et musilagineux), kommer ut. 



■*) Att hos Melissa små korta celler sitta mellan de stora öfverhuds- 

 cellerna är måhända alldeles samma förhållande som hos Hyssopus, endast 

 att de långa, smala celler, som der stodo mellan de vidare, här hafva 

 delat sig på tvären i många korta. 



