BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 16. AFD. III. S:0 4. 17 



vinkelrätt mot fruktens yta (Lamium, Staehys, Hyssopus, 

 Prunella, Glechoma, Salvia), än åter korta, om ock för öfrigt 

 temligen afvikande från hvarandra (Galeopsis, Betonica, Leo- 

 norus, Scutellaria, Prunella, Lycopus, Satureja, Teucriura, 

 Ajuga, Calamintha, Melissa); någon gång kunna de vara lång- 

 sträckta och stälda i fruktens längdriktning (Leonurus). Ibland 

 kan en och samma frukt ha till formen olika slag af öfver- 

 hudsceller, hvilka då sitta antingen hvart slag för sig på be- 

 stämda ställen af fruktväggen (Leonurus, Lamium, Prunella) 

 eller ock om hvarandra öfver fruktens hela yta (Hyssopus. 

 Glechoma, Melissa, Calamintha). Ibland är visserligen cel 

 lernas form densamma, men de afvika från hvarandra i afse- 

 ende på förvedning, porers närvaro eller icke m. m. (Galeop- 

 sis, Betonica, Leonurus, Salvia paténs). 



Hos några delfrukter omvandlas cellväggarne i yttre epi- 

 dermis vid beröring med vatten till slem, hvilket antingen 

 stannar inom fruktväggen (Glechoma) eller uttränger till fruk- 

 tens yta. I senare fallet öfvordrar sig frukten med ett mer 

 eller mindre tjockt vattenklart eller hvitaktigt slemlager, 

 hvilket — då det allt för hastigt torkar för att kunna hafva 

 någon betydelse som vattenreservoir vid groningen — antag- 

 ligen blott tjenar att sprida omkring frukterna. Antingen äro 

 alla cellerna i yttre epidermis verksamma vid denna slem- 

 bildning (Glechoma, Salvia), eller är det några vissa der- 

 ibland, som då äro utvecklade på ett från de öfriga cellerna 

 afvikande sätt (Prunella, Melissa, Calamintha). 



Flercelliga såväl spetsiga som rundade hårbildningar före- 

 komma på yttre epidermis, ibland båda slagen på samma 

 fruktvägg (Leonurus). De senare äro dock de vanligaste 

 (Leonurus, Scutellaria, Lycopus, Satureja, Teucrium); de förre 

 förekomma blott hos Leonurus och Ajuga. 



Skiktet B består vanligen af tunnväggiga, korta celler; 

 någon gång utgöres det delvis af mycket komprimerade celler, 

 hvilkas form svårligen kan urskiljas (Salvia). Det är oftast 

 sammansatt af mer än ett cellager och är i regeln oförvedadt. 

 Endast hos Lycopus visar det på sina ställen svag förved- 

 ning. Skiktet i sin helhet eller enskilda lager eller vissa celler 

 deraf kunna visa egendomliga färgförändringar allt efter be- 

 skaffenheten af det reagens, hvarmed det är i beröring (Satu- 

 reja, Melissa, Salvia paténs). 



2 



