4 NATHORST, DEN GRÖNLANDSKA VEGETATIONENS HISTORIA. 



Innan iasr öfvergår till en granskning af de grupper, hvilka 

 professor WARMma uppställt såsom för frågan om vegetationens 

 ursprung särskildt afgörande, ber jag att få fästa uppmärksam- 

 heten vid de vanskligheter, som nödvändigtvis åtfölja de stati- 

 stiska beräkningarne, och hvilka ej heller undgått Wabming sjelf, 

 ehuru han det oaktadt till hufvudsaklig del grundar sina slut- 

 satser på desamma. Dessa beräkningar utgå nemligen från an- 

 talet arter utan den minsta hänsyn till individrikedomen, 

 och på så sätt kommer inom ett gifvet område en växt, som 

 blifvit funnen med blott ett enda exemplar, att tilläggas lika 

 stor betydelse som en annan, hvilken tilläfventyrs betäcker hela 

 den mark hvarom frågan är och sålunda förlänar hela vege- 

 tationen dess karakter. Det felslut, som härigenom uppkommer, 

 blir lika stort, som om man, på grund af förekomsten af en 

 enda björk inom en milslång skog, hvilken i öfrigt uteslutande 

 bestode af tall, ville påstå, att löfträd och barrträd der höUe 

 hvarandra jemnvigten, eftersom artantalet är detsamma. Ja, 

 ett exemplar hvardera af tre olika löfträds arter i anförda 

 skog skulle, för att fortsätta vår liknelse, enligt samma metod 

 föranleda den uppfattningen, att löfträden voro betydligt öfver- 

 vägande barrträden. Och för att välja ett exempel från Grön- 

 land sjelft, så skulle inom ett område, der en amerikansk art 

 vore funnen med ett enda exemplar, medan de europeiska helt 

 och hållet saknades, det matematiska uttrycket för förhållandet 

 mellan representanterna för de båda grupperna blifva såsom 

 1:0, d. v. s. det amerikanska elementet skulle förklaras vara 

 oändligt större än det europeiska. Dessa svårigheter, hvilka 

 professor Warming sjelf påpekar (i, sid. 185), kunna dock till 

 en viss grad åter upphäfvas, om, såsom tillbörligt är, och 

 hvilket Warming äfven delvis gjort, man vid sidan af listorna 

 söker lemna en närmare redogörelse för de i desamma in- 

 gående arternas större eller mindre utbredning, deras relativa 

 vigt i förhållande till hela vegetationen o. s. v. Också har 

 jag derföre vid den jemförelse mellan Spetsbergens och Grön- 

 lands floror, som jag anställt i »Botaniska anteckningar från 

 nordvestra Grönland»,^) lagt en särskild vigt vid när- eller från- 

 varon af karakteristiska arter. De gemensamma arternas större 

 eller mindre relativa ymnighet bör äfven tagas med i räk- 

 ningen, ehuru en olikhet i detta hänseende ej behöfver an- 



') öfversigt af K. Vet. Akad. Förh. 1884, N:o 1. 



