BIIIAXG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 16. AFl). III. N:0 6. 23 



beror derpå att han uppfattat Grönland såsom ett växtgeogra- 

 fiskt helt, att han ej fäst nog afseende vid växternas utbred- 

 nins^ inom Grönland samt att han helt visst hyste den förut- 

 fattade meningen att någon landförbindelse mellan Grönland 

 och Europa icke sedan miocen- eller pliocentiden egt rum (I, 

 sid. 191). Derjemte har han allt för ensidigt användt den 

 statistiska jemförelsenietoden, och under sådana förhållanden 

 kunde resultatet svårligen blifva annorlunda. JMig synes det 

 deremot vara ganska likgiltigt, om de vestliga arterna på Grön- 

 lands vestkust äro 35 eller 70, det är ej antalet arter utan 

 dessas utbredning inom Grönland, som fäller utslaget'). 

 Grönland är icke något växtgeografiskt helt, såvida 

 man ej vill nöja sig med att karakterisera detsamma såsom 

 ett gränsområde, der en del vestliga arter hafva sin ostgräns 

 och en del östliga sin vestgräns-). Men i fråga om florans 

 historiska utveckling kan Grönland med hänseende till de 

 vestliga elementen skiljas i 3 eller 4 olika delar nemligen: 1. 

 Vestkusten från längst i norr till 63° n. br. på Grönlands ost- 

 kust, utmärkt genom närvaron af vestliga arter, som invandrat 

 från det midt emot belägna Amerikas fastland. Karakteristiska 

 för nästan hela detta område äro Dryas integrifolia och i nord- 

 liga delar Melandrium triflorum, Vesicaria arctica Potentilla Vahli- 

 ana, Saxifraga tricuspidata , Erigeron conipositus; för en stor del 

 af området karakteristiska äro Potentilla tridentata, Alsine grön- 

 landica, Erigeron comp o situs, Salix grönlandica, Ledum grönlandi- 

 cum, Draha aiirea och crassifolia, Platanthera hypierhorea, Coptis 

 trifolia, Streptopus, Alnus ovata, dessa alla med relativt sydlig 

 utbredning, och längst i söder, till stor del inom björkregionen, 

 JBetuhi glandidosa. Dessa alla arter förläna floran på Grön- 

 lands vestkust en mera amerikansk prägel, och här kunde det 

 vara tal om att kalla densamma arktisk-amerikansk. Men 

 denna flora begränsas, såsom vi ofvan sett, icke mot 

 öster af Danmarksstr^det, utan af Grönlands inlandsis. 

 Inom detta vestra florområde kunna vidare flere regioner i 



') Huru grundväsentligt olika vår uppfattning i sjelfva verket är, fram- 

 går deraf. att medan för Warming hvarje nytt fynd af en vestlig art i 

 Grönland, lika mycket hvar den finnes, måste anses som bekräftelse på hans. 

 såsom vi visat origtiga, åsigt om Danmarksstraädet såsom gräns för tvenne 

 växtgeografiska områden, så blir för mig hvarje nytt fynd af en vestlig art 

 på Grönlands vestkust ett ytterligare stöd för min mening, att det vestliga 

 elementet är till Grönland sent invandradt och icke ursprungligt. 



^) Jemför Engler, 1. c. 



