30 NATHORST, DEN GRÖNLÄNDSKA VEGETATIONENS HISTORIA. 



Grönland, hvarifråu de sedermera vid klimatets förbättring 

 vandrade norrut till andra delar af landet. Frågan gäller här- 

 vid, huru stor denna del kan anses hafva varit, om det 

 gällt hufvudmassan, såsom Warming menar, eller endast en 

 mindre del. Detta spörsmål kan icke besvaras annat än med 

 sannolikhetsskäl, men det är dessa vi nu skola söka utröna. 



Frågan om den växtlighet, som under istiden i Grönland 

 tilläfventyrs kunnat ega bestånd, innefattar i sig tvenne andra 

 spörsmål, nemligen om Grönland egde isfritt land under is- 

 tiden, om detta i så fall kan antagas hafva herbergerat en 

 vegetation, och detta medgifvet till hvad utsträckning. Att 

 inlandsisen förr haft större utbredning i vestra Grönland är 

 bekant, företrädesvis genom K. J. V. Steenstrups och Korne- 

 RUPS undersökningar. Enligt samma forskare har dock isen 

 ej öfverskridit de högsta bergtopparne. Grönland söder om 

 61° n. br. skulle enligt kapten G. Holm ej varit betäckt af 

 någon sammanhängande inlandsis, och de enstaka glaciererna, 

 hvilka visserligen då hade större utsträckning, skulle dock ej 

 hafva betäckt mer än hälften af landet. Enligt herr P. Eber- 

 LINS på en mängd ställen upprepade uppgifter skulle äfven i 

 danska Ostgrönland åtskilliga af inlandsisen icke betäckta 

 partier hafva funnits, men tyvärr lemnar denna forskare i sin 

 redogörelse för de geologiska förhållandena på ostkusten^) 

 ingen tillfyllestgörande upplysning om de bevis, på hvilka han 

 stöder sina påståenden, hvilket är så mycket mer att beklaga, 

 som samme författare i sin uppsats om vegetationen i danska 

 Ostgrönland, hvilken uppsats i titeln angifves såsom »en plante- 

 geografisk studie», förklarar, att det under istiden derstädes 

 funnos många gynsamma växtlokaler af olika slag, ;^således 

 både havstokke, småpytter, baekkelejer, fjseldskråninger o. s. v.» 

 Vi kunna emellertid gerna tills vidare antaga, att herr Eber- 

 LINS uppgifter om inlandsisens forna utsträckning i danska Ost- 

 grönland äro riktiga, ehuru det är högeligen att beklaga, att 

 denna vigtiga kuststräcka icke blifvit undersökt af någon med 

 glacialgeologien fullt förtrogen geolog. 



Men deraf följer visserligen icke, att klimatet tillät något 

 större antal växter att der eller annorstädes i södra Grön- 

 land under istiden ega bestånd. Inlandsisen hade då i vestra 

 Grönland en betydligt större utbredning samt på samma gång 



') Meddelelser om Grönland. Heft 9. sid. 257. 



