BIIIANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 16. AFD. III. N:0 6. 33 



snöfria områden med växtlig-liet. Häremot kan dock invändas, 

 att vi nu icke längre lefva under istiden, och att man naturligt- 

 vis för denna måste antaga ungefär samma aftagande i tempera- 

 turen mot norr som nu. Om vi t. ex. antaga, att den nuvarande 

 årsisotermen för O' under istiden ersattes af årsisotermen för 

 — 10° a — 15°, så skulle de trakter, öfver hvilka dessa senare 

 nu gå, haft en årstemperatur af respektive — 20' och — 30°, och 

 så undan för undan. Snögränsen måste på samma gång komma 

 att sänkas betydligt. Jag är fö-r öfrigt icke öfvertygad om 

 rigtigheten af Warmings påstående (I, sid. 193), att alla berg, 

 som äro isfria, äfven i sina högsta regioner bära växter. Åt- 

 minstone trodde jag mig under bestigningen af »Nordenskiölds 

 berg» på Spetsbergen 1882 kunna iakttaga motsatsen. »In- 

 tressant var att iakttaga, att en bestämd gräns för de lefvande 

 växterna här förefanns. Ehuru snön var bortsmält och goda 

 växtplatser funnos ända upp på toppen (1150 m.), syntes dock 

 inga fanerogamer högre är ungefär 900 meter, sedan var allt 

 nästan öde, endast lafvar återstodo. Högst upp mot växt- 

 gränsen funnos Papaver nudicaide, Saxifraga oppositifolia och 

 rivularix samt Catabrosa algida. Vallmon tycktes af dessa gå 

 allra högst, men mådde nu ej väl, ty stjelkarne voro betäckta 

 af is»^). 



Såsom bevis för sitt antagande, att den isfria marken på 

 Grönland under istiden antagligen kunnat hysa en ej obetydlig 

 växtlighet, hänvisar Warming särskildt till förhållandena på 

 Grinnell Land, hvilket såsom bekant om sommaren är till stor 

 del snöfritt och hyser en relativt rik vegetation. Men att häraf 

 draga slutsatser för Grönlands vidkommande synes mig vara 

 att bryta mot regeln »a posse ad esse non valet consequentia», 

 och gå vi öfver till motsatta sidan af Smith Sound, så träffa 

 vi raka motsatsen, ett af inlandsisen till större delen helt och 

 hållet betäckt land, med en flora, som hittills norr om 80° n. 

 br. endast o-ifvit 33 fanerogama arter. 



Detta land är Grönland, och jag tror mig icke misstaga 

 mig om jag påstår, att man här har en mycket fullständigare 

 motsvarighet till Sydgrönland under istiden än som erbjudes 

 af Grinnell Land, der inlandsis saknas. Och skville månne ens 

 dessa 33 arter kunna existera i denna del af Grönland, om ej 



') A. G. Nathorst, Redogörelse för den tillsammans med G. De Geer 

 år 1882 företagna geologiska expeditionen till Spetsbergen. Bihang till K. 

 Svenska Vet. Akad. Handl. Bd 9, N:o 2. Sid. 52. 



