BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 16. AFD. III. N:0 6. 35 



grunden också här utgjordes af urberg, så kunde detta icke, 

 såsom Warming påstår, anföras såsom något bevis mot den 

 forna landförbindelsen. Hade det varit fråga om sedimentära 

 marina lager, så skulle ju visserligen dessas förekomst på Is- 

 land och frånvaro på motsvarande ställe på Grönland under 

 vissa förutsättningar kunna anföras såsom ett slags stöd för 

 Warmings mening; men nu äro ju Islands bergarter ej sedi- 

 mentära utan gamla lavaströmmar, som utbredt sig öfver fast- 

 landet. Warmings påstående att deras frånvaro på motsvarande 

 del af Grönland — hvarom man för öfrigt ej har någon känne- 

 dom ')— skulle vara ett bevis mot den forna landförbindelsen, 

 är ej mera berättigadt än om någon påstode, att Nugsuak- 

 halfön på Grönlands vestsida ej kunde vara förenad med fast- 

 landet, emedan den förra utgöres af basalt, det senare af ur- 

 berg, och dock se vi att denna förbindelse faktiskt existerar! 

 Besynnerligt förefaller det äfven, att medan Warming med- 

 gifver, att en förbindelse mellan Skotland, Färöarne och Island 

 »maa have existeret i gamle Dage paa en eller anden Maade» 

 (I, sid. 180), så vill han icke erkänna, att denna landförbindelse 

 skulle hafva sträckt sig från Island vidare mot nordvest, en 

 motsägelse, som icke synes mig kunna förklaras annat än ge- 

 nom antagandet, att Warming väl mycket beherrskats af förut- 

 fattade meningar. Och det väcker mer än förundran då War- 

 ming för att bortförklara denna dock faktiskt existerande 

 underhafsrygg framkommer med den förmodan, att den möjligen 

 här (d. v. s. emellan Island och Grönland) skulle kunna vara 

 bildad »ved Bundfaldet fra smaeltede Isbjerge»! Allra mest för- 

 undrad blir man dock, då man efter allt detta får läsa påstå- 

 endet, att »naar Landvandringshvpothesen ligesaa lidt har nogen 

 sikker Grundvold i Planternes Udbredning som i geologiske 

 Forhold, er den ikke meget vaerd», eller då det i den tyska 

 uppsatsen heter: »von geologischer Seite gesehen ist die Land- 

 brllcke offenbar eine schwache Hypothese». Och dock har 

 Warming i verkligheten ej kunnat anföra ett enda geolo- 

 ofiskt bevis mot densamma! 



') Jag vill här ej underlåta att påpeka, att vid skrapning på 65° 17' 

 n. br. och 30" 30' v. 1. (2,025 m. djupt) under den andra Dicksonska expedi- 

 tionen till Grönland 1883 befanns bottnen till mycket stor del utgöras af 

 block af vulkaniska lavor, mandelstenar o. s. v. Det är möjligt, att dessa 

 med is blifvit förda hit från Island eller från Grönlands ostkust norr om 

 74° n. br. Men deras stora mängd kunde äfven tyda derpå, att ifrågavarande 

 bergarter äro anstående någonstädes mellan 66° och 70" n. br. på Grönlands 

 ostkust eller på hafsbottnen derutanför. 



