BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 16. AFD. III. N:0 6. 37 



Nu är det visserligen sannt, att vi icke ännu kunna an- 

 gifva något mera om tidpunkten för dessa tilldragelser än 

 att de skett efter miocentiden, men taga vi dertill i betrak- 

 tande strandliniens förskjutningar under den qvartära tiden, 

 så finna vi bevis derför, att hafvet då stod lägre än nu, och 

 att Island följaktligen äfven af denna anledning då måste 

 liafva sträckt sig längre mot nordvest. Det är först och främst 

 bevisadt, att uppkomsten af de ofantliga inlandsisarne, hvilka 

 höllo en stor del af hafvets vatten bunden under form af is 

 och snö, måste hafva medfört en ganska ansenlig sänkning af 

 hela verldshafvets nivå, ehuru man — på grund af omöjlig- 

 heten att angifva de olika inlandsisarnes mägtighet — ännu 

 icke kan närmare uppgifva måttet för denna förskjutning. 

 Alldeles detsamma inses af den skandinaviska inlandsisens 

 utbredning öfver Nordsjön till Skotland och Shetlandsöarne, 

 en utbredning, som likaledes förutsätter, att strandlinien stod 

 betydligt lägre, för hvilket dessutom äfven andra skäl kunna 

 anföras. Om vi såh;nda visserligen icke kunna bevisa, att 

 Island ännu under istiden var landfast med Grönland, så kunna 

 vi dock med stor grad af sannolikhet påstå, att Island då 

 måste hafva sträckt sig längre mot nordvest samt att Grön- 

 lands ostkust samtidigt måste hafva sträckt sig- längre mot 

 öster, hvarföre afståndet mellan de båda länderna då i alla 

 händelser måste hafva varit minskadt.^) Huruvida en fullstän- 

 dig landförbindelse vid den tiden ännu existerade, kan man 

 deremot icke säga. Jag tror emellertid ej numera, af skäl 

 som längre fram skola angifvas, att en postglacial landför- 

 bindelse med Island kan hafva haft någon särdeles stor be- 

 tydelse för vegetationen på Grönlands vestkust. 



Wakming har (I, sid. 201 och 202) framställt en mängd fullt 

 berättigade invändningar mot Blytts hypotes om växternas 

 vandring steg för steg, en hypotes som vederlägges genom 

 växtligheten på hvarenda ö i våra skärgårdar, men som oak- 



') WarMINGS påstående i den tyska uppsatsen (sid. 402): »Nach meiner 

 im Folgenden nåher besprochenen Auffassung existierte sie (die Landbiiicke) 

 absolut nicht nach der Eiszeit und sicherlich auch nicht während derselben» 

 är ej mindre godtyckligt än fortsättningen af samma punkt, der det heter : 

 »es ist mir eigentlich zweifelhaft ob sie je in der ganzen Ausdehnung von 

 Grönland bis Europa existiert hat», ett påstående vittnande om total obe- 

 kantskap med ofvan anförda geologiska förhållanden. I motsats härtill heter 

 det mäi'kligt nog på ett annat ställe hos VVärming (I, sid. 206, noten): »for 

 övrigt skyldes det vel snarest geologiske Grunde (prseglaciale Landförbindel- 

 ser) naar f. Ex. Grönland cg Norge bave samme Snyltesvampe». 



