42 NATHORST, DEN GRÖNLÄNDSKA VEGETATIONENS HISTORIA. 



om en interglacial periods tillvaro derstädes, så kan man na- 

 turligtvis ännu mindre säga något om de under en antagen 

 sådan rådande klimatförhållandena. Man måste sålunda helt 

 och hållet draga sina slutsatser utan afseende på möjligheten 

 deraf, att de östra typerna i södra Grönland under en mildare 

 interglacial period kunnat invandra från öster vid högre bredd- 

 grader och att de sedermera vid tilltagande temperatursänk- 

 ning drifvits mot söder, der de sedan dess bibehållit sig. 

 Då emellertid den interglaciala perioden efterföljdes af den 

 andra nedisningen, synes mig ifrågavarande möjlighet föga 

 sannolik, och hvad frågan om ett varmare skede under den 

 postglaciala tiden angår, så har man för en sådan härstädes 

 icke, eller ännu icke, det minsta bevis. Vi måste sålunda 

 för närvarande lemna dessa sidor af frågan fullständigt ur 

 räkningen. 



Ser man emellertid till växternas utbredning inom Grön- 

 lan, så synes mig en postglacial invandring öfver den antagna 

 landförbindelsen icke kunna hafva haft den betydelse, som 

 jag jemte flere andra forskare fordom antagit. Ty flertalet 

 östliga typer, som finnas i Grönland, hafva ju der en sydlig 

 och vestlig utbredning, hvilket talar för en invandring öfver 

 hafvet, hvarjemte flere af dem antagligen icke skulle kunna 

 existera på Grönlands ostkust norr om 66°. Dertill kommer, 

 att likaväl som inlandsisen på Grönlands ostkust omkring 62' 

 synes hafva utgjort ett hinder för de vestra typernas utbred- 

 ning mot norr, bör den äfven hafva verkat såsom ett hinder 

 för de östra typernas utbredning mot söder — förutsatt nem- 

 ligen, att dessas utbredning icke skett under ett något olika 

 skede, då isen ej sträckte sig så långt ut m.ot kusten. Några 

 östliga växters utbredning [Alchernilla alpina, Sedum annuum, 

 Veronica saxatilis, Hieraciuni alpinum, Älopecurus fulvus, Aira 

 alpina, Thynms serpyllum och Hieraciuin rimrorum) är dock 

 sådan (se tabellen sid. 25), att de väl kunde sägas tala för en 

 invandring öfver norra delen af danska Ostgrönland. Jag har 

 på kartan antydt detta genom det gröna streck, hvars pil pekar 

 mot söder. Såsom redan förut är omnämndt, kunde man dock 

 tänka sig dessa växter invandrade såväl till östra Grönland 

 som till södra och vestra. 



Ehuru jag icke kunnat godkänna de skäl, som Warming 

 anfört mot den postglaciala landförbindelsen mellan Island och 

 Grönland, är jag sålunda numera af den åsigten, att en sådan. 



